ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.10.2019 м.Харьков Справа № 905/2421/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, при секретарі судового засідання Григор`євій М.В. справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс, м.Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп, м.Маріуполь, Донецька область

про зобов`язання вчинити певні дії

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Мастер Груп в особі голови комісії з припинення (ліквідатора) визнати кредиторські вимоги позивача в розмірі 31934156,28грн., яка утворилась у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами №258/16-Д від 29.12.16р. та №182/17-Д від 29.12.17р., та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність обставин перебування відповідача у стані припинення, звернення до останнього з заявою про визнання кредиторських вимог на суму 31934156,28грн., а також відмову Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп в особі ліквідатора у задоволенні такої заяви, що зумовило звернення позивача до суду з розглядуваним позовом.

Разом із позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс до суду подана заява №4568/2 від 22.12.18р. про забезпечення позову.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/2421/18.

Ухвалою господарського суду від 27.12.18р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2421/18, дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 23.01.19р.

Також, 27.12.18р. судом постановлено ухвалу, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс, м.Маріуполь, Донецька область №4568/2 від 22.12.18р. про забезпечення позову задоволено частково.

23.01.19р. до канцелярії суду представником позивача подано клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 23.01.19р. зупинено провадження у справі №905/2421/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс, м.Маріуполь, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп, м.Маріуполь, Донецька область про зобов`язання вчинити певні дії, до розгляду господарським судом Донецької області справи №905/1499/18 та набрання судовим рішенням законної сили.

19.07.19р. до суду від позивача надійшло клопотання №2463/2 від 15.07.19р. про поновлення провадження у справі №905/2421/18.

Ухвалою суду від 19.07.19р. поновлено провадження у справі №905/2421/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс, м.Маріуполь, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп, м.Маріуполь, Донецька область про зобов`язання вчинити певні дії та підготовче засідання призначено на 20.08.19р.

15.08.19р. до канцелярії господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп, м.Маріуполь, Донецька область №б/н від 13.08.19р. про скасування забезпечення позову.

Ухвалою суду від 16.08.19р. вказане клопотання про скасування забезпечення позову призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.08.19р. та Товариство з обмеженою відповідальністю Мастер Груп, м.Маріуполь, Донецька область зобов`язано до дати судового засідання надати суду копію листа від 02 серпня 2019р. про визнання кредиторських вимог та докази його направлення.

Ухвалою суду від 20.08.19р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп, м.Маріуполь, Донецька область б/н від 13.08.19р. про скасування забезпечення позову.

Ухвалою суду від 20.08.19р. продовжено строк підготовчого провадження по справі №905/2421/18 та підготовче засідання відкладено на 18.09.19р.

27.08.19р. через канцелярію суду від відповідача надійшов лист від 23.08.19р. в доповнення до клопотання про скасування позову від 13.08.19р.

18.09.19р. на електрону адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд підготовчого засідання без участі представника позивача №2982/3 від 11.09.19р.

Ухвалою суду від 18.09.19р. за результатами підготовчого засідання закритого підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 09.10.19р.

У судове засідання 09.10.19р. представники сторін не з`явилися; про місце, час та дату судового засідання сторони були повідомлені своєчасно та належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Разом з тим, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на вищевикладене, оскільки неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути спір по суті за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

· 29.12.16р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Мастер Груп (постачальник) був підписаний договір поставки №258/16-Д, за умовами п.1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити покупцю метали чорні вторинні (відповідно до ДСТУ 4121-2002 Метали чорні вторинні. Загальні технічні умови та умовам цього договору) (далі металобрухт), та організувати його доставку вантажоодержувачу, а покупець зобов`язується прийняти металобрухт та оплатити його вартість.

За змістом п.10.1 договору останній набирає чинності з 01.01.17р. та діє до 31.12.17р. включно.

Позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 938508814,09грн. в якості попередньої оплати за металобрухт відповідно до договору №258/16-Д від 29.12.16р.

За твердженням позивача, на підставі укладеного сторонами правочину у січні грудні 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю Мастер Груп було поставлено покупцю металобрухт на загальну суму 907861101,40грн., внаслідок чого утворилась заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп перед Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс в сумі 30647712,69грн. як попередня оплата за договором поставки №258/16-Д від 29.12.16р.

· 29.12.17р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Ресурс» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мастер Груп» (постачальник) укладений договір поставки №182/17-Д (з додатковими угодами до нього), за умовами п.1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених даним договором, постачальник зобов`язується поставити покупцю метали чорні вторинні (згідно до ДСТУ 4121-2002 Метали чорні вторинні. Загальні технічні умови та умовам цього договору) (далі металобрухт), та організувати його доставку на адресу вантажоодержувача, а покупець зобов`язується прийняти металобрухт та оплатити його вартість.

Даний договір вступає в силу з 01.01.18р. та діє до 21.04.18р. включно (п.10.1 договору в редакції додаткової угоди №2 від 27.02.18р.).

У період з лютого 2018 року по квітень 2018р. позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 110036000,00грн. в якості попередньої оплати за металобрухт відповідно до договору №182/17-Д від 29.12.17р.

За твердженням позивача, на підставі укладеного сторонами правочину у січні квітні 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю Мастер Груп було поставлено покупцю металобрухт на загальну суму 108692859,65грн., внаслідок чого утворилась заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп перед Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс в сумі 1343140,35грн. як попередня оплата за договором поставки №182/17-Д від 29.12.17р.

Разом з тим, позивач зазначає, що 03.09.18р. платіжним дорученням №332 від 03.09.18р. Товариство з обмеженою відповідальністю Мастер Груп повернуло Товариству з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс попередню оплату у розмірі 56696,76грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп перед Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс за договором №182/17-Д від 29.12.17р. складає 1286443,59грн.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо про те, що відповідач перебуває в стані припинення, у зв`язку з чим позивач звернувся до останнього з заявою від 05.11.18р. №3955/2, в якій просив розглянути кредиторські вимоги, зокрема, за договором №258/16-Д від 29.12.16р. та договором №182/17-Д від 29.12.17р. в загальній сумі 31934156,28грн., визнати та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу.

12.12.18р. позивачем було отримано рішення Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп від 28.11.18р. про невизнання кредиторських вимог.

Вказане стало підставою для звернення позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс до суду з даним позовом, в якому останній просить суд зобов`язати відповідача в особі голови комісії з припинення (ліквідації) визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги позивача в загальному розмірі 31934156,28грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів даної справи грошові зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер Груп» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Ресурс» за договором поставки №258/16-Д від 29.12.16р. були предметом дослідження у судовій справі №905/1499/18.

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.06.19р. у справі №905/1499/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс до Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Приватного акціонерного товариство Єнакієвський металургійний завод, про стягнення 30647712,69грн., задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс 30647712,69грн., судовий збір у сумі 459715,69грн., витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у сумі 362535,93грн., витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 1295,22грн. Вказане рішення набуло законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом, заборгованість стягнута рішенням суду у справі №905/1499/18 відповідачем не сплачена, що сторонами не заперечується. Доказів зворотнього суду не надано.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт повернення Товариству з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс заборгованості в сумі 30647712,69грн. як попередньої оплати за договором №258/16-Д від 29.12.16р., суд дійшов висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп наявна заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс за договором №258/16-Д від 29.12.16р. в сумі 30647712,69грн.

Щодо вимоги в частині зобов`язання відповідача визнати грошові вимоги, які виникли на підставі договору поставки №182/17-Д від 29.12.17р. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договору поставки №182/17-Д від 29.12.17р. між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України)

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно п.п.2.1, 2.2 договору поставки 182/17-Д від 29.12.17р. ціна, номенклатура та кількість металобрухту визначається сторонами у специфікаціях до цього договору, які оформлюються окремо за кожним з вантажоодержувачів металобрухту. Специфікації, оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін, є невід`ємними частинами цього договору. Загальна сума цього договору є величиною змінною та складається з сум всіх специфікацій, оформлених до цього договору та орієнтовно становить 50 000 000 (п`ятдесят мільйонів) грн.

Відповідно до п.3.1. договору, постачальник здійснює поставку металобрухту залізничним (автомобільним) транспортом із відповідними супровідними документами на умовах DDP цех або склад вантажоодержувача, зазначеного у відповідній специфікації до цього договору. Вантажовідправниками металобрухту за цим договором є (найменування конкретного вантажоодержувача зазначається у відповідній специфікації до цього договору:

- Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь (вантажоодержувач: ПАТ МК Азовсталь, 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, 1, ідентифікаційний код 00191158; код отримувача: 3168; станція: Сартана Донецької залізниці, код станції 484809);

- Публічне акціонерне товариство Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (вантажоодержувач: ПАТ Запоріжсталь, 69008, м.Запоріжжя, вул.Південне Шосе, 72, ідентифікаційний код: 00191230; код отримувача: 5068, станція Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці; під`їзний шлях ПАТ Запоріжсталь);

- Приватне акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча (вантажоодержувач: ПрАТ ММК ім.Ілліча, 87507, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, 1, ідентифікаційний код: 00191129; код отримувача: 3134, станція Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці; код станції 485604);

- Товариство з обмеженою відповідальністю Метінвест-МРМЗ (вантажоодержувач: ПрАТ ММК ім.Ілліча, 87507, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, 1, ідентифікаційний код: 00191129; код отримувача: 3134, станція Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці; код станції 485604) (розділ 3 договору №258/16-Д від 29.12.2016р.).

- Приватне акціонерне товариство Дніпровський меткомбінат (вантажоодержувач: ПАТ Дніпровський меткомбінат, 51925, м.Кам`янське, вул.Соборна, б.18-Б, ідентифікаційний код 05393043; код отримувача: 3128; станція Перемога Придніпровської залізниці, код станції 451701).

За умовами п.п.3.5, 3.6 договору, строк поставки металобрухту визначається у відповідних специфікаціях до цього договору. Поставки металобрухту на умовах цього договору та відповідної специфікації здійснюються постачальником у період, на який укладена вказана специфікація. Датою відвантаження металобрухту є: а) при поставці металобрухту залізничним транспортом дата штемпеля станції відправлення, вказана у графі 56 залізничної накладної при оформленні перевізного документу на паперовому носії (при оформленні перевізного документа в електронному вигляді дата, зазначена в графі 56 електронної залізничної накладної); б) при поставці металобрухту автомобільним транспортом дата виписки вантажоодержувачем приймально-здавального акту форми №19. Датою поставки металобрухту вважати дату виписки вантажоодержувачем приймально-здавальних актів форми №69 або №19. Право власності, ризики та вигоди на металобрухт переходять до покупця у момент приймання його в пункті призначення вантажоодержувачем, що підтверджується актами встановленої форми (№69 або №19).

Як свідчать матеріали справи, постачальником та покупцем за договором поставки №182/17-Д від 29.12.17р. було підписано специфікації №12/1-А/ОД від 07.12.17р., №12/2-А/ОД від 20.12.17р., №01/1-А/ОД від 31.12.17р., №01/2-А/ОД від 10.01.18р., №01/3-А/ОД від 15.01.18р., №01/1-Д/ОД від 10.01.18р., №01/2-Д/ОД від 15.01.18р., №01/1-3/ОД від 15.01.18р., №02/1-А/ОД від 31.01.18р., №02/2-А/ОД від 20.02.18р., №02/1-Д/ОД від 01.02.18р., №02/2-Д/ОД від 04.02.18р., №02/3-Д/ОД від 20.02.18р., №02/1-Д/ОД від 31.01.18р., №02/2-Д/ОД від 20.02.18р., №03/1-А/ОД від 28.02.18р., №03/2-А/ОД від 15.03.18р., №03/3-А/ОД від 21.03.18р., №03/1-Д/ОД від 21.03.18р., №03/1-З/ОД від 21.03.18р., №04/1-А/ОД від 31.03.18р., №04/2-А/ОД від 10.04.18р., №04/1-Д/ОД від 31.03.18р., №04/2-Д/ОД від 10.04.18р., №04/1-М/ОД від 10.04.18р., №12/1-А від 20.12.17р., №12/1-3 від 20.12.17р., №01/1-А від 31.12.17р., №01/2-А від 10.01.18р., №01/3-А від 15.01.18р., №01/1-Д від 31.12.18р., №01/2-Д від 10.01.18р., №01/1-3 від 15.01.18р., №02/1-А від 31.01.18р., №02/2-А від 20.02.18р., №02/1-Д від 01.02.18р., №02/1-З від 31.01.18р., №03/1-А від 28.02.18р., №03/1-А/2 від 15.03.18р., №03/3-А від 21.03.18р., №04/1-А від 31.03.18р., №04/2-А від 10.04.18р., №04/3-А від 20.04.18р., №04/1-Д від 31.03.18р., №04/1-З від 10.04.18р., якими сторони узгодили постачання металобрухту (товар) у період з 01.01.18р. по 30.04.18р.

Разом з тим, вищевказані специфікації містять відомості щодо умов поставки та оплати товару, кількості, ціни та асортименту металобрухту.

У відповідності до п.п.6.1, 6.2 договору оплата металобрухту здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Датою оплати металобрухту вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. Якщо інше не обумовлено сторонами у відповідній специфікації до цього договору, оплата металобрухту здійснюється покупцем протягом 10 банківських днів з моменту приймання металобрухту та виписки вантажоодержувачем приймально-здавальних актів форми №69 або форми №19, які підтверджують відповідність металобрухту, який поставлено, умовам цього договору.

Одночасно, за змістом п.8 специфікацій до договору оплата поставленого металобрухту повинна бути здійснена не пізніше 30 числа місяця наступного за місяцем, у якому була здійснена поставка, відповідно до виписаних вантажоодержувачем приймально-здавальних актів форми №69 або форми №19, які підтверджують відповідність поставленого металобрухту умовам цього договору. Покупець має право на дострокове (повне або часткове) виконання своїх зобов`язань по оплаті металобрухту.

Згідно п.п.6.3., 6.4. договору, оплата, здійснена покупцем понад поставленого металобрухту, вважається попередньою оплатою за договором та підлягає поверненню покупцю протягом 3-х банківських днів з моменту вимоги. По закінченню строку дії договору попередня оплата, по якій не здійснювалось постачання металобрухту, підлягає поверненню покупцю протягом 3-х банківських днів з моменту закінчення строку дії цього договору.

У січні квітні 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю Мастер Груп було поставлено покупцю металобрухт на загальну суму 108692859,65грн.

Факт здійснення поставки товару за договором №182/17-Д від 29.12.17р. підтверджується видатковими накладними №№1, 2, 3, 4, 5, 6 від 31.01.18р., №№8, 9, 10, 11, 12, 13 від 28.02.18р., №№14, 15, 16 від 31.03.18р., №№22, 23, 24, 25, 26 від 30.04.18р., №27 від 30.04.18р., та актами приймання-передачі металобрухту від 31.01.18р., від 28.02.18р., від 31.03.18р., від 30.04.18р. на загальну суму 108692859,65грн., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Вищезазначені акти приймання-передачі металобрухту містять посилання на дати відвантаження та поставки товару, вид та кількість металобрухту, відповідні приймально-здавальні акти форми №69, №19.

На момент виникнення спірних правовідносин строк дії договору №182/17-Д від 29.12.17р. закінчився, внаслідок чого, з огляду на приписи п.6.3 укладеного сторонами договору поставки, строк повернення попередньої оплати, по якій не здійснювалось постачання металобрухту, є таким що настав.

Згідно інформації ПАТ «ПУМБ» про перерахування грошових коштів з поточного рахунку ТОВ «Метінвест-Ресурс», у період з лютого 2018 року по квітень 2018р. позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 110036000,00грн. в якості оплати за металобрухт відповідно до договору №182/17-Д від 29.12.17р. (з урахуванням угод про зміну платежу від 03.01.18р., 04.01.18р., 09.01.18р., 10.01.18р., 11.01.18р., 12.01.18р., 03.01.18р., 15.01.18р., 16.01.18р., 17.01.18р., 18.01.18р., 19.01.18р., 22.01.18р., 23.01.18р., 24.01.18р.).

Проте, відповідач протягом дії договору товар на суму попередньої оплати в розмірі 1343140,35грн. не поставив.

Разом з тим, як зазначає позивач, 03.09.18р. платіжним дорученням №332 від 03.09.18р. відповідач повернув позивачу попередню оплату у розмірі 56696,76грн.

Доказів повернення решти попередньої оплати в розмірі 1286443,59грн. в строк визначений п.6.4 договору суду не надано та матеріали справи не містять.

Таким чином, загальна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп перед Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс за договором №182/17-Д від 29.12.17р. складає 1286443,59грн. (1343140,35грн. - 56696,76грн.). Факт її існування відповідачем не спростовано.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт повернення Товариству з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс попередньої оплати в сумі 1286443,59грн. отриманої за договором №182/17-Д від 29.12.17р., суд дійшов висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс за договором №182/17-Д від 29.12.17р. у вказаній сумі.

Статтею 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною 1 ст.110 ЦК України визначено, що юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно ст.105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Згідно інформації наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастер Груп» з 03.10.18р. перебуває у стані припинення за рішенням засновників. Керівником юридичної особи (згідно статуту) та підписантом значиться Пізік ОСОБА_1 С ОСОБА_2 , головою комісії з припинення або ліквідатором Аленікова О.В. Засновниками відповідача було визначено 04.12.2018 як останній день строку для заявлення кредиторами своїх вимог.

Згідно ч.8 ст.111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

При цьому згідно положень ч.4 ст.112 ЦК України вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Як встановлено судом, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп з заявою від 05.11.18р. №3955/2, в якій просив розглянути кредиторські вимоги, зокрема, за договором №258/16-Д від 29.12.16р. та договором №182/17-Д від 29.12.17р. в загальній сумі 31934156,28грн., визнати та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу.

12.12.18р. позивачем було отримано рішення Товариства з обмеженою відповідальністю Мастер Груп від 28.11.18р. за підписом голови комісії з припинення про невизнання кредиторських вимог.

При цьому, протягом розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю «Мастер Груп» до суду надано рішення б/н від 02.08.19р. про включення кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Ресурс» в загальній сумі 31934156,28грн. до реєстру вимог кредиторів.

Вказане рішення підписано директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер Груп» Пізік Ю.С., який згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться як керівник та підписант.

Проте вказане рішення не може бути прийнято судом як належний доказ вчинення відповідачем дій щодо визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу заявлених позивачем вимог.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань головою комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер Груп» значиться ОСОБА_3 .

При цьому, згідно ч.4 ст.105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Разом з тим, доказів того, що ОСОБА_4 включений до складу комісії з припинення, та як член комісії відповідно до положень ч.4 ст.105 ЦК України мав повноваження виступати від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер Груп» у відносинах з третіми особами, а відтак мав необхідний обсяг повноважень на підписання вказано рішення б/н від 02.08.19р. про включення кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Ресурс» в загальній сумі 31934156,28грн. до реєстру вимог кредиторів, суду не надано.

Частиною 3 ст.112 ЦК України встановлено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Отже, матеріали справи свідчать, що відповідач безпідставно відмовив у задоволенні заяви позивача про визнання кредитором в розмірі 31934156,28грн., яка утворилась у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами №258/16-Д від 29.12.16р. та №182/17-Д від 29.12.17р.

В той же час, відповідач жодних заперечень щодо позовних вимог, суду не надав.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи законність та обґрунтованість грошових вимог позивача до відповідача, в тому числі підтверджених судовим рішенням у справі №905/1499/18, а також те, що позивач звернувся з даним позовом в межах передбаченого ч.3 статті 112 ЦК України строку, суд вважає позовні вимоги про зобов`язання відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги в сумі 31934156,28грн., яка утворилась у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами №258/16-Д від 29.12.16р. та №182/17-Д від 29.12.17р., та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Аналогічні висновки містить постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.08.2019р. по справі №910/11918/18.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Стосовно заходів забезпечення позову у даній справі, вжитих ухвалою суду від 27.12.18р., суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.7 ст.145 Господарського процесуального кодексу України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.8 вказаної статті, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Керуючись статями 12, 73, 74, 75, 76-79, 86, 91, 129, 145, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс, м.Маріуполь, Донецька область до Товариство з обмеженою відповідальністю Мастер Груп, м.Маріуполь, Донецька область в особі голови комісії з припинення (ліквідатора) про зобов`язання визнати кредиторські вимоги позивача в розмірі 31934156,28грн. та включити їх до проміжного ліквідаційного балансу, задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Мастер Груп (87500, Донецька область, м.Маріуполь, проспект Миру, буд. 96; ) визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест-Ресурс (87510, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Ширшова, буд. 6А, кімн. 10; ) в розмірі 31934156,28грн., та включити вказані вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер Груп» (87500, Донецька область, м.Маріуполь, проспект Миру, буд. 96; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Ресурс» (87510, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Ширшова, буд. 6А, кімн. 10; ) судовий збір в розмірі 3524,00грн.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 09.10.19р.

Суддя М.О. Лейба