УХВАЛА

м. Київ

30.09.2019Справа № 910/3860/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі"

до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

про стягнення 678 341,41 грн.

В межах справи № 910/18355/16

За заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" (ідентифікаційний код 05796251)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

від позивача Оксамитний М.М. - представник

від боржника Петренко Л.Л. - представник, Усаков О.Ю. - представник

розпорядник майна Кандаурова А.П.

від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України Пантус В.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/18355/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.10.2016.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2017 призначено у справі № 910/18355/16 судову будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі до надходження висновку судової експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду м. Києва.

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до господарського суду з позовом до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про стягнення 678 341,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що всупереч умовам укладеного між сторонами Договору №538 від 10.01.1991 та Додаткової угоди до нього відповідач систематично порушував договірні зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати електричної енергії, внаслідок чого у останнього в період з 01.11.2016 по 01.01.2018 утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 569 903,17 грн. Крім того, за неналежне виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані 3 % річних у розмірі 10 175,12 грн., інфляційні втрати у розмірі 55 056,67 грн., а також пеня у розмірі 40 836,85 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2018 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3860/18 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 25.04.2018.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.05.2018 передано справу № 910/3860/18 за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі" до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про стягнення 678 341,41 грн. для розгляду в межах справи №910/18355/16 про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.05.2018 прийнято справу № 910/3860/18 до розгляду в межах справи № 910/18355/16 про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики", а також зупинено провадження у даній справі № 910/3860/18 до повернення матеріалів справи № 910/18355/16 про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" до Господарського суду м. Києва.

Судом встановлено, що матеріали справи № 910/18355/16 про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" повернулись до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.04.2019 підготовче засідання призначено на 20.05.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.05.2019 розгляд справи відкладено на 12.06.2019.

27.05.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Міністерства економічного розвитку та торгівлі України про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду від 12.06.2019 задоволено клопотання Міністерства економічного розвитку та торгівлі України про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та відкладено підготовче засідання на 01.07.2019.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, судового засідання 01.07.2019 не відбулося, розгляд справи призначено на 22.07.2019.

У судовому засіданні 22.07.2019 оголошувалась перерва на 29.07.2019.

У судовому засіданні 29.07.2019 оголошувалась перерва на 05.08.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено позов Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі" до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про стягнення 678 341,41 грн. в межах справи №910/18355/16 до судового розгляду по суті на 28.08.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.08.2019 розгляд справи відкладено на 11.09.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.09.2019 розгляд справи відкладено на 30.09.2019.

30.09.2019 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про заміну сторони правонаступником.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.09.2019 задоволено клопотання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про заміну сторони правонаступником та замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство економічного розвитку та торгівлі України його правонаступником - Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України надав пояснення по суті клопотання про заміну сторони правонаступником.

Крім того, у судовому засіданні 30.09.2019 представник позивача надав пояснення по суті заявлених позовних вимог.

Представник відповідача визнав існуючу заборгованість перед позивачем в розмірі основного боргу в сумі 534 540 грн. 79 коп., а в решті позовних вимог просить суд відмовити з підстав викладених у відзиві.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські Електромережі" до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про стягнення 678 341 грн. 41 коп., судом встановлено наступне.

10.01.1991 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго", правонаступником якого є ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" (постачальник) та Державною науково-виробничою корпорацією "Київський інститут автоматики" (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 538. У подальшому відповідно до Додатку 1 до додаткової угоди від 06.08.2012 р. вказаний договір про постачання електричної енергії № 538 був викладений сторонами у новій редакції (далі - договір).

Відповідно до п. 1 вказаного договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об`єктами споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємною частиною.

У пункті 2.1 додатку 2 «Порядок розрахунків» до договору сторони погодили, що відповідач зобов`язаний здійснювати повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю. Остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами договору здійснюється на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання (п. 2.2 додатку 2 до договору).

Відповідно до п. 4.3 додатку 2 до договору обсяги електричної енергії, що підлягають сплаті відповідачем за звітний розрахунковий період, підтверджуються актом про використану електричну енергію, який відповідач надає позивачу протягом доби після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п. 5 додатку 2 до договору за даними акту про використану електричну енергію з урахуванням розрахункової величини втрат визначається обсяг фактично спожитої активної електроенергії та перетікання реактивної електроенергії. Цей обсяг сторони фіксують в «Акті про приймання-передавання товарної продукції», «Акті надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії», два примірники яких позивач надає відповідачу. Останній має повернути погодженими по одному примірнику зазначених документів в наступному розрахунковому періоді.

У разі неможливості отримання постачальником даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електроенергії до отримання показань розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку (п. 4.2 додатку 2 до договору).

Відповідно до п. 9.4 договору він набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 31.12.2010 року. Договір вважається подовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Проаналізувавши умови договору, укладеного між сторонами, суд зазначає, що між позивачем та відповідачем виникли зобов`язання з договору поставки.

Відповідно до частини 2 статті 275 Господарського кодексу України окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються Законами України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» та «;Про електроенергетику».

Частинами першою і другою статті 275 та частиною шостою статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму, що підтверджується документами, копії та оригінали яких знаходяться у матеріалах справи. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що позивач умови договору виконав у повному обсязі, у період з 01.11.2016 по 01.01.2018 надав послуги відповідачу з поставки активної електроенергії. Факт та момент передачі товару підтверджується копіями актів (звітів) про використану активну електричну енергію, актами контрольного огляду розрахункових засобів обліку, актів про спожиту активну електричну енергію за спірний період, рахунків, рахунків-розшифровок за спірний період, актів прийняття-передавання товарної продукції за спірний період.

Проте, відповідач свої зобов`язання не виконав, не оплатив послуги з постачання активної електричної енергії.

Таким чином, судом встановлено, що за період з 01.11.2016 по 01.01.2018 у відповідача виникла заборгованість за використану активну електричну енергію, яка становить 569 903 грн. 17 коп.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 ст. 202 ГК України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості товару відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" про стягнення заборгованості в сумі 569 903 грн. 17 коп. підлягають задоволенню.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Оскільки відповідач неналежно виконав свої зобов`язання та допустив прострочення зобов`язання з оплати послуг за спожиту активну електроенергію, позивач нарахував штрафні санкції у вигляді пені у сумі 40 836 грн. 85 коп.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Так, у пункті 4.2.1 договору сторони передбачили відповідальність споживача за несвоєчасне внесення платежів, відповідно до якого той сплачує позивачу пеню у розмірі в 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Провівши перерахунок штрафних санкцій на підставі наведених приписів закону, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня за фактично спожиту активну електроенергію у сумі 40 836 грн. 85 коп., тобто у сумі, заявленій позивачем.

За прострочення грошового зобов`язання позивач нарахував інфляційні втрати в сумі 55 056 грн. 67 коп. та 3% річних у сумі 12 544 грн. 72 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Заперечення відповідача, які зводяться до того, що заявлені позивачем вимоги на суму основного боргу в розмірі 35 362 грн. 38 коп., що нараховані за період з 01.11.2016 по 14.11.2016 не підлягають розгляду в позовному провадженні оскільки мають бути пред`явлені в межах справи про банкрутство відповідача як кредиторські вимоги, а також те, що позивачем нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні збитки всупереч мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.11.2016, суд вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи Акт про використану теплову енергію за листопад 2016 року був підписаний сторонами 23.11.2016, після закінчення розрахункового періоду. Відповідно право вимоги за листопад 2016 року виникло після підписання сторонами Акту та після відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Водночас, частиною 5 вказаної статті встановлено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 73-74, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, буд. 22; ідентифікаційний код 05796251) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (04080, м. Київ, вул. Новоконстянтинівська, буд. 20; ідентифікаційний код 41946011) основний борг за спожиту активну електричну енергію в сумі 569 903 (п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот три) грн. 17 коп., пеню в сумі 40 836 (сорок тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 85 коп., інфляційну складову боргу в сумі 55 056 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятдесят шість) грн. 67 коп., 3 % річних в сумі 12 544 (дванадцять тисяч п`ятсот сорок чотири) грн. 72 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 10 175 (десять тисяч сто сімдесят п`ять) грн. 12 коп.

3. Видати наказ.

4. Копію ухвали направити сторонам, розпоряднику майна та Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк