ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
УХВАЛА

01 жовтня 2019 року Справа № 915/1098/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали заяви об`єднання фермерських господарств «Прогрес» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Марьяна» (54030, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 2/2; ідентифікаційний код 19299384)

до відповідача: Об`єднання фермерських господарств «Прогрес» (юридична адреса: 55480, Миколаївська область, Братський район, с. Новоолександрівка; фактична адреса: 55480, Миколаївська область, Братський район, с. Новоолександрівка, вул. Ківшана, 9; ідентифікаційний код 30646181)

про: стягнення 137816,29 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: Черних О.В., адвокат,

від відповідача: (заявник) не з`явився,

Суть спору:

28.08.2019 до Господарського суду Миколаївської області від відповідача (боржника) об`єднання фермерських господарств «Прогрес» надійшла заява б/н від 28.08.2019 (вх. № 13769/19) про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 за нововиявленими обставинами, у якій заявник просить суд скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 по справі № 915/1098/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Марьяна» до об`єднання фермерських господарств «Прогрес» про стягнення 137816,29 грн та призначити справу до нового розгляду.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

03.09.2019 суд ухвалив прийняти вказану заяву до розгляду та відкрити провадження за нововиявленими обставинами; здійснювати розгляд заяви у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; розгляд заяви призначити на 01 жовтня 2019 року о 10:15; встановив позивачу строк для надання відзиву.

20.09.2019 до суду від позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Марьяна» надійшла заява б/н від 20.09.2019 (вх. № 14849/19) про ознайомлення з матеріалами справи та зняття копій з матеріалів справи.

23.09.2019 представник позивача ознайомився з матеріалами справи.

25.09.2019 до суду від позивача надійшов відзив б/н від 24.09.2019 (вх. № 15030/19), у якому товариство просить суд відмовити в задоволенні заяви об`єднання фермерських господарств «Прогрес», залишити рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 у справі № 915/1098/18 в силі та стягнути з об`єднання фермерських господарств «Прогрес» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Марьяна» судові витрати (витрати пов`язані з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 13100,00 грн.

Судом перевірено факт направлення позивачем вказаного відзиву на адресу Об`єднання фермерських господарств «Прогрес».

01.10.2019 до суду від представника відповідача надійшло клопотання б/н від 30.09.2019 (вх. № 152/84/19) про відкладення судового засідання, обґрунтоване відрядженням позивача, голови Об`єднання фермерських господарств «Прогрес», ОСОБА_1 , що підтверджується посвідченням про відрядження та наказом про відрядження № 33 від 30.09.2019.

Станом на момент проведення судового засідання будь-яких інших заяв як по суті справи, так і з процесуальних питань, від учасників справи до суду не надходило.

В судове засідання 01.10.2019 з`явився лише представник позивача. Відповідач свого повноважного представника в судове засідання не направив хоча про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином про що свідчать відмітки про отримання відповідачем 12.09.2019 копій ухвали Господарського суду Миколаївської області від 03.09.2019 у справі № 915/1098/18 на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення зі штрихкодовими ідентифікаторами 101, 098.

При цьому, як було зазначено вище, представник відповідача 01.10.2019 подав до суду клопотання про відкладення судового засідання.

Представник позивача в судовому засідання усно виклав свої аргументи, заперечуючи на заяву відповідача про відкладення розгляду справи, разом із тим, вирішення вказаного питання залишив на розсуд суду.

Дослідивши подане клопотання про відкладення розгляду справи та заслухавши представника позивача, суд зауважує наступне.

Обґрунтовуючи заяву про відкладення розгляду справи представник відповідача зазначає про відрядження голови Об`єднання фермерських господарств «Прогрес».

Згідно зі ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами підпункту 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника.

З урахуванням наведеного вище, суд зазначає, що наведені заявником причини неявки в судове засідання не визнаються судом поважними, оскільки відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні представника адвоката, з яким відповідачем укладено договір про надання правової допомоги. Неможливість явки представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, проте, відповідачем суду таких доказів не надано.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.03.2019 по справі № 910/12842/17, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Положеннями ч. 1 ст. 325 ГПК України передбачено, що заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, враховуючи скорочені строки розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у сукупності з наведеними вище процесуальними нормами та обставинами справи, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити у даному судовому засіданні участь свого повноважного представника, та оскільки відсутність повноважного представника у даному засіданні не перешкоджає розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення судового засідання та можливість проведення судового засідання за відсутності представника відповідача.

01.10.2019 в судовому засіданні, у зв`язку з розглядом заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за відсутності представника заявника, суд оголосив стислий зміст заявлених вимог.

Представник позивача підтвердив актуальність правової позиції товариства з обмеженою відповідальністю «Марьяна», викладеної у відзиві, проти задоволення заяви відповідача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заперечив.

В процесі слухання справи представник позивача подав до суду Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (вх. № 15301/19) на суму 13100,00 грн.

01.10.2019 за результатами розгляду заяви об`єднання фермерських господарств «Прогрес» б/н від 28.08.2019 (вх. № 13769/19) про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 за нововиявленими обставинами, суд на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини ухвали.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши представника позивача у судовому засіданні, суд

В С Т А Н О В И В:

05.10.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Марьяна» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 05.10.2018 про стягнення з об`єднання фермерських господарств «Прогрес» 137816,29 грн., з яких: 83000,00 грн основний борг, 27552,57 грн проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 08.07.2016 по 03.10.2018, 21683,39 грн інфляційні нарахування, 5580,33 грн 3% річних за період з 08.07.2016 по 03.10.2018.

Предметом даного позову виступала майнова вимога позивача про стягнення з відповідача сум основного боргу, процентів за користування чужими грошовими коштами, інфляційних втрат та 3% річних внаслідок порушення останнім господарських зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості отриманого товару.

Підставою накладна № 603 від 07.07.2016, застосування норм статей 193, 222 Господарського кодексу України та статей 536, 625, 655, 712, 692, 1048 Цивільного кодексу України.

29 листопада 2018 року Господарським судом Миколаївської області по справі № 915/1098/18 за участю представників обох сторін було прийнято рішення, яким позов задоволено частково, а саме стягнуто з об`єднання фермерських господарств «Прогрес» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Марьяна» 83000,00 грн основного боргу, 21683,39 грн інфляційних втрат, 5580,33 грн три проценти річних та 1653,96 грн судового збору; відмовлено в задоволені позову в частині стягнення 27552,57 грн процентів за користування чужими грошовими коштами.

Рішення набрало законної сили 28.12.2018.

02.01.2018 Господарським судом Миколаївської області на виконання вищевказаного рішення було видано відповідний наказ.

24.06.2019 Південно-західний апеляційний господарський суд за результатами перегляду справи № 915/1098/18 прийняв постанову, якою рішення господарського суду Миколаївської області від 29 листопада 2018 року у справі № 915/1098/18 залишив без змін, а апеляційну скаргу об`єднання фермерських господарств «Прогрес» без задоволення.

10.09.2019 до Господарського суду Миколаївської області від Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області надійшла постанова головного державного виконавця відділу Горінської Мар`яни Олександрівни від 31.01.2019 у виконавчому провадженні № 58193332, якою державний виконавець встановив повне фактичне виконання рішення (наказ № 915/1098/18 від 02.01.2018) боржником згідно платіжного доручення № 5436 від 10.07.2019.

Крім того, вказаною постановою державного виконавця до суду було повернуто наказ Господарського суду Миколаївської області від 02.01.2019 у справі № 915/1098/18.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 320 ГПК України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Заява Об`єднання фермерських господарств «Прогрес» б/н від 28.08.2019 (вх. № 13769/19) про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 за нововиявленими обставинами ґрунтується на підставі: договору купівлі-продажу № 5 від 20.02.2012; накладної № 24 від 20.02.2012; акту приймання-передачі від 03.03.2016; листа Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби в Миколаївській області № 14.13/774 від 12.03.2019; нотаріально засвідченої заяви свідка ( ОСОБА_2 ) № 427 від 08.08.2019 та мотивована таким:

На початку серпня 2019 року, перебуваючи у відрядженні в Рівненській області, голова об`єднання фермерських господарств «Прогрес» ОСОБА_3 Павло ОСОБА_4 випадково зустрів ОСОБА_2 , колишнього голову фермерського господарства «НИВА», останній був первинним покупцем прес-підбирача СLAAS MARKANT 55, (№ 28000829), згідно накладної № 24 від 20.02.2012, про що між ПП МТЗ «Агропромресурс» (продавцем) та ФГ «НИВА» (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу № 5 від 20.02.2012.

В 2013 році прес-підбирач СLAAS MARKANT 55, (№ 28000829) був по домовленості переданий в користування ОФГ «Прогрес» , в неробочому стані.

В зв`язку з реорганізацією господарства Войцехівського Вадима Григоровича (фермерське господарство «НИВА») та переїздом на Захід України було втрачено зв`язок із головою об`єднання фермерських господарств «Прогрес», ОСОБА_1 (Відповідач), та не було можливості надати ані пояснень, ані належних доказів.

А відтак, за твердженням заявника, це суттєво впливає на те, що не було враховано судом, що прес-підбирач СLAAS MARKANT 55, (№ 28000829) (предмет спору) не міг бути переданим Об`єднанню фермерських господарств «Прогрес» від товариства з обмеженою відповідальністю «Марьяна» на умовах договору купівлі-продажу (поставки), про що наполегливо та не досить підставно стверджував позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Марьяна» в своєму позові.

Крім того, відповідач стверджував у відзиві та у апеляційній скарзі, що звертався до позивача лише за фактом купівлі запчастин для прес-підбирача СLAAS MARKANT 55, та за послугою відремонтувати останній, що пояснює виникнення не заповненої накладної, яку ймовірно заповнив позивач сам. Мотиви вчинення таких дій відповідачу не відомі.

До того ж згідно листа Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області від 12.03.2019 № 1413/774 позивач ТОВ «Марьяна» не являється суб`єктом господарювання, що здійснює торгівлю сільськогосподарськими машинами, та в реєстрі торгівельних організацій не значиться.

Вищезазначені обставини, на переконання заявника, мають значення для вирішення справи і є істотними для ухвалення правильного рішення у справі, так як на їх підставі можна зробити висновок, що оспорюваний прес-підбирач СLAAS MARKANT 55, (№ 28000829) не міг бути придбаний відповідачем у позивача, оскільки при ухваленні рішення судом не було враховано цю важливу обставину.

У відзиві представник позивача просить суд за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити в задоволенні заяви ОФГ «Прогрес» та залишити рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 у справі № 915/1098/18 в силі, з огляду на наступне:

- заявник об`єднання фермерських господарств «Прогрес» фактично просить суд здійснити переоцінку накладної № 603 від 07.07.2016;

- обставини, викладені свідком ОСОБА_2 у заяві від 08.08.2019, не стосуються взаємовідносин безпосередньо між Об`єднанням фермерських господарств «Прогрес» та товариством з обмеженою відповідальністю «Марьяна»;

- заявник відповідач Об`єднання фермерських господарств «Прогрес» мав можливість подати акт приймання-передачі від 03.03.2016 під час розгляду справи в суді першої інстанції (10.10.2018-29.11.2018), або долучити його до апеляційної скарги, обґрунтувавши неможливість подання такого доказу суду першої інстанції;

- на обставини, наведені у листі Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області від 12.03.2019 № 14.13/774, Об`єднання фермерських господарств «Прогрес» вже посилалося у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі, а тому відповідним аргументам вже надана оцінка судами першої та апеляційної інстанцій, і вони (такі обставини) не є у жодному разі нововиявленими.

Крім того, позивач відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України просить суд стягнути з Об`єднання фермерських господарств «Прогрес» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Марьяна» судові витрати, пов`язані з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13100,00 грн.

Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, передбачено положеннями ст. 325 ГПК України.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 та ч. 5 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 321 ГПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано, зокрема з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

За результатами розгляду заяви відповідача про перегляд у даній справі судового рішення за нововиявленими обставинами суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, (серед іншого), вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) від 09.06.2011).

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за умови відсутності зловживання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) від 09.06.2011). Однак, при цьому суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць.

Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» (заява № 28342/95) від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (ухвала Європейського суду з прав людини у справі «Агротехсервіс проти України» (щодо прийнятності заяви № 62608/00) від 19.10.2004; рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) від 09.06.2011).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Праведная проти Росії» (заява № 69529/01 від 18.11.2004).

Отже, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Суд враховує mutatis mutandis висновки, викладені у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», відповідно до пунктів 2 та 5 якої до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Тож, нововиявлена обставина це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

За правилами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Стаття 78 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши надані заявником докази, проаналізувавши в сукупності відповідні процесуальні норми, обставини справи з підставами заявленими відповідачем у заяві, за результатами перегляду судового рішення по даній справі за нововиявленими обставинами суд дійшов висновку про відмову Об`єднанню фермерських господарств «Прогрес» в задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 у справі № 915/1098/18 за нововиявленими обставинами, виходячи з такого:

По-перше, щодо копій наданих заявником документів, а саме договору № 5 від 20.02.2012, накладної № 24 від 20.02.2012, акту приймання-передачі від 03.03.2016.

Суд зауважує, що обставини, які підтверджуються наведеними документами, є юридичними фактами, які існували на час розгляду справи та могли бути відомі заявнику. Крім того, оскільки наведені докази містять інформацію щодо правовідносин між іншими юридичними особами, ніж сторони по даній справі, з приводу купівлі-продажу відповідного товару з відповідною ціною, то відсутня істотність даних обставин для правильного вирішення даної конкретної справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами ГПК України господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

По-друге, щодо листа Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області від 12.03.2019 № 1413/774 директору Об`єднання фермерських господарств «Прогрес» «Про надання інформації» на запит № 26 від 07.20.2019 та нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_2 № 427 від 08.08.2019.

Наведені документи не існували під час розгляду справи судом, отже, за своєю юридичною суттю є новими доказами. Крім того, вказані докази не стосуються господарських взаємовідносин безпосередньо між Об`єднанням фермерських господарств «Прогрес» та товариством з обмеженою відповідальністю «Марьяна».

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Виникнення нових, або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставами для зміни або скасування судового рішення за правилами глави 3 Розділу ІV ГПК України. Також не вважаються нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були вчасно надані сторонами. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставинами, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій.

Крім того, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом також не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Таким чином, докази, які, згідно пояснень відповідача, після закінчення розгляду справи, а саме 08.08.2019 були виявлені заявником, не мають необхідних ознак нововиявлених обставин по даній справі.

По-третє, доводи заявника про те, що судом не було враховано, що прес-підбирач СLAAS MARKANT 55, (№ 28000829) не міг бути переданим Об`єднанню фермерських господарств «Прогрес» від товариства з обмеженою відповідальністю «Марьяна» на умовах договору купівлі-продажу, оскільки в 2013 році вище вказаний прес-підбирач був, по домовленості, переданий в користування ОФГ «Прогрес» в неробочому стані; посилання на випадкову зустріч, реорганізацію ФГ «Нива» та переїзд ОСОБА_2 на захід України є безпідставними та не спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Аргументи, які наводить позивач у своєму відзиві на заяву, є досить слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Зокрема, суд погоджується з тим, що по суті заявник просить здійснити переоцінку доказу, оціненого судом у процесі розгляду справи, а саме здійснити переоцінку накладної № 603 від 07.07.2016, а також переоцінку доводів відповідача щодо необхідності відомчої реєстрації прес-підбирача та нібито відсутністю факту купівлі-продажу преса-підбирача у зв`язку з відсутністю такої реєстрації, хоча такі доводи вже наводилися у відзиві на позовну заяву, а відтак були оцінені судом та враховані при ухваленні рішення, питання про перегляд якого порушує заявник.

Суд зауважує, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

За правилами ч. 3 ст. 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Підсумовуючи вищевикладене, за результатами розгляду заяви відповідача про перегляд судового рішення прийнятого по дані справі за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими та не можуть вважатися умовою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, в розумінні приписів статті 320 ГПК України, тому у задоволенні заяви об`єднання фермерських господарств «Прогрес» б/н від 28.08.2019 (вх. № 13769/19) про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 у справі № 915/1098/18 за нововиявленими обставинами слід відмовити, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 у справі № 915/1098/18 залишити в силі.

Судовий збір, сплачений Об`єднанням фермерських господарств «Прогрес» за подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, покладається на заявника.

Відповідно до правил ч. 4, 7 ст. 325 ГПК України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Як вже вище було наведено, у відзиві позивач просив суд стягнути з Об`єднання фермерських господарств «Прогрес» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Марьяна» судові витрати, пов`язані з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13100,00 грн.

Розглянувши вказане звернення позивача, суд за наслідками вищевикладених висновків дійшов такого:

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.,

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як встановлено судом за матеріалами перегляду рішення за нововиявленими обставинами у господарській справі № 915/1098/18 позивачем подано до суду докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, а саме:

- попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «Марьяна» понесло і які очікує понести, у зв`язку з розглядом справи (попередній розрахунок надано позивачем разом із відзивом першою заявою по суті справи перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами);

- копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 1 від 19.09.2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Марьяна» і адвокатом Черних Олексієм Вікторовичем, який діє від імені адвокатського об`єднання «Шарк»;

- платіжне доручення № 54473144 від 20.09.2019 на суму 13100,00 грн (призначення платежу: «ОПЛАТА ГОНОРАРУ ЗА пп. 2.2.1. ЗГ. ДОГОВОРУ № 1 ВІД 19,09,2019Р.»);

- банківська виписка про зарахування коштів, сплачених за платіжним дорученням № 54473144 від 20.09.2019 на суму 13100,00 грн на рахунок адвокатського об`єднання «Шарк»;

- детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зазначає, що згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст.126 ГПК України).

Разом з цим клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13100,00 грн, заявлених товариством з обмеженою відповідальністю «Марьяна» у відзиві на заяву, від відповідача до суду не надходило.

Таким чином, зважаючи на відсутність заперечень відповідача стосовно розміру заявленої до стягнення суми грошових коштів, з огляду на змістовність аргументів зазначених адвокатом у відзиві, та фактичні витрати позивача понесені на професійну правничу допомогу, враховуючи ступінь складності справи та обсяг наданих послуг, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 13100,00 грн документально доведені, є цілком співмірними з предметом заявлених вимог відповідача у сукупності з матеріалами справи та змістом і обсягом наданих адвокатом послуг.

За такого, у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13100,00 грн у справі № 915/1098/18 покладаються на відповідача, та підлягають стягненню в повному обсязі.

Таким чином, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 234, 235, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви об`єднання фермерських господарств «Прогрес» б/н від 28.08.2019 (вх. № 13769/19) про перегляд рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі № 915/1098/18 відмовити.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.11.2018 у справі № 915/1098/18 залишити в силі.

3. Стягнути з об`єднання фермерських господарств «Прогрес» (55480, Миколаївська область, Братський район, с. Новоолександрівка; ідентифікаційний код 30646181) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Марьяна» (54030, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 2/2; ідентифікаційний код 19299384) судові витрати витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 100,00 грн.

4. На виконання ухвали видати наказ.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 07.10.2019.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смородінова