ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р. Справа №914/691/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді: Орищин Г.В.

Суддів: Галушко Н.А. Желіка М.Б.

секретар судового засідання Федорів Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Український центр Енергоремонт від 02.09.2019 № 131

на рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2019 (повний текст рішення складено 02.08.2019, суддя Фартушок Т.Б., м. Львів)

у справі № 914/691/19

за позовом Акціонерного товариства Український науково-дослідний проектно-конструкторський та технологічний інститут трансформаторобудування, м. Запоріжжя

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Український центр Енергоремонт, м. Борислав, Львівської області

про стягнення заборгованості,

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Довбуш О.Р. адвокат ( договір про надання правової допомоги у Західному апеляційному господарському суді від 25.09.2019);

від відповідача: не з`явились;

12.04.2019 на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Акціонерного товариства «Український науково-дослідний проектно-конструкторський та технологічний інститут трансформаторобудування» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр Енергоремонт» про стягнення 694 412,90 грн., з яких: 597 200,00 грн. основного боргу, 76 533,64 грн. інфляційних втрат, 20 679,26 грн. 3% річних. В позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить судовий збір 10 416,19 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного договору від 17.10.2017 №77/17 щодо розробки конструкторської документації деяких вузлів трансформатора виробництва JST Transformateurs, Ліон, Франція, потужністю 2,6 МВА з деталями, які підлягають заміні.

Відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач використовуючи конструкторську документацію, яка була предметом договору від 17.10.2017 №77/17 виявлено численні помилки, внаслідок яких відповідачу завдано збитки в розмірі 216 000 грн., відтак вважає, що позивач повинен безоплатно усунути помилки в конструкторській документації та відшкодувати 216 000 грн. завданих збитків, в зв`язку з чим просив в позові відмовити.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.07.2019 у справі №914/691/19 частково задоволено позовні вимоги; стягнуто з ТОВ «Український центр Енергоремонт» на користь Акціонерного товариства «Український науково-дослідний проектно-конструкторський та технологічний інститут трансформаторобудування» 597 200 грн. суми основного боргу, 20 613,83 грн. трьох відсотків річних, 63 910,09 грн. інфляційних втрат та 10 225,87 грн. судового збору. В решті позовних вимог в позові відмовлено.

Дане рішення мотивовано тим, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами відсутності заборгованості в сумі 597 200 грн. з оплати виконаних робіт за договором №77/17 від 17.10.2017, а відтак дану суму визнано обґрунтовано. При цьому, здійснено перерахунок суми інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних з врахуванням положень ст. 254 Цивільного кодексу України та листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» відповідно до чого сума 3% річних визначена в сумі 20613,83 грн. та інфляційні втрати в сумі 63 910,09 грн.

Відповідач ТОВ «Український центр Енергоремонт», не погодившись з ухваленим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що оскаржуване рішення місцевим господарським судом ухвалено з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Скаржник вказує, що при прийнятті рішення місцевим господарським судом не враховано, що в ході виконання робіт з ремонту трансформаторів відповідачем було виявлено численні помилки у конструкторській документації, які в результаті неналежного виконання договору позивачем, завдали збитків відповідачу, що виразилося у необхідності закупівлі матеріалів на заміну тих, які були закуплені у зв`язку з передбаченням їх використання у КД і які виявилися непридатними для використання у ремонті даного типу трансформаторів і потребували заміни іншими, а також у необхідності виготовлення нової оснастки, так як попередня була виготовлена за невірними розмірами, вказаними у КД і була непридатною. При цьому, як вказує скаржник, місцевим господарським судом неналежним чином досліджено та не враховано долучені до матеріалів справи листи ділової переписки між сторонами, існування якої не заперечується позивачем, в яких позивач фактично визнав неналежне виконання ним своїх зобов`язань за договором. Також, при ухваленні рішення не було враховано положень ч.2 ст. 891 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене, скаржник просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову АТ «Український науково-дослідний проектно-конструкторський та технологічний інститут трансформаторобудування».

Позивач АТ «Український науково-дослідний проектно-конструкторський та технологічний інститут трансформаторобудування» у відзиві від 24.09.20149 заперечує доводи апеляційної скарги, вказуючи на те, що ремонт трансформаторів не є предметом договору, укладеного сторонами 17.10.2017. Вказує, що відповідачем, незважаючи на чисельні вимоги позивача, так і не було надано переліку так званих недоліків конструкторської документації. Також, як вказує позивач, не подано скаржником і жодних документальних доказів завдання матеріальних збитків на суму 216 000,00 грн. Позивач посилається на те, що відсутність помилок у конструкторській документації та безпідставність доводів позивача судом першої інстанції було встановлено в ході допиту свідка ОСОБА_1 . Відповідно до вищевикладеного, просить апеляційну скаргу ТОВ «Український центр Енергоремонт» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2019 у даній справі без змін.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 (головуючий суддя Орищин Г.В., судді Галушко Н.А., Желік М.Б.) поновлено ТОВ «Український центр Енергоремонт» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2019 та відкрито апеляційне провадження у справі №914/691/19.

В судове засідання 10.10.2019 з`явився представник позивача. Відповідач (скаржник) участі уповноваженого представника в судове засідання 10.10.2019 не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 18.09.2019, що підтверджується зокрема, поштовим реєстром відправлень за 20.09.2019 та відстеженням Укрпошти поштового відправлення №460, згідно якого вбачається, що таке отримано ним у точці видачі/доставки 25.09.2019.

Станом на 10.10.2019 під час судового розгляду справи додаткових доказів та клопотань про відкладення розгляду не поступало.

Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у відзиві.

Відтак враховуючи вищенаведене судова колегія, ухвалила розглядати справу за наявними у ній матеріалами.

Судова колегія зазначає, що після оголошення вступної та резолютивної частини постанови у даній справі, від позивача поступило клопотання за вих. №154 від 10.10.2019 про відкладення розгляду справи, яке не підлягає розгляду, з огляду на те, що розгляд справи вже відбувся.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 31.07.2019 у справі №914/691/19 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного:

17.10.2017 Акціонерним товариством Український науково-дослідний проектно-конструкторський та технологічний інститут трансформаторобудування (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Український центр Енергоремонт (замовник) було укладено договір №77/17 (Т-1, а.с.16-18, Т-2, а.с.56-60), згідно п.1.1. якого замовник доручив, а виконавець взяв на себе виконання робіт з «розробки комплекту конструкторської документації (надалі КД) деяких вузлів трансформатора виробництва JST Transformateurs, Ліон, Франція, потужністю 2,6 МВА з деталями, які підлягають заміні».

Згідно п.1.2. договору виконавець розробляє і передає КД в наступному обсязі: магнітопровід, схема шихтовки; обмотки; активна частина; відводи сторони високої та низької напруги; креслення розкріплення активної частини в баку трансформатора; програма і методика приймально-здавальних випробувань; замовні специфікації на обмоточні проводи. Строк розробки КД 52 календарних дні з моменту отримання першого авансового платежу за договором.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що для виконання робіт за договором робітники виконавця виконують заміри з виконанням ескізів під час розбори трансформатора на виробничих площах замовника. Авторський нагляд за виконанням розроблених виконавцем вузлів і збірки трансформатора проводиться шеф-інженером замовника протягом 21 робочого дня згідно виробничого графіка замовника.

Відповідно до п.2.1.договору строк виконання робіт за договором 81 календарний день з моменту отримання першого авансового платежу. У випадку, якщо виробничий план замовника коректується в сторону продовження, то строк виконання робіт за договором так само коректується в сторону збільшення шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що передача КД, оформленої у встановленому порядку, по п.1.2. договору, здійснюється виконавцем в електронному вигляді за адресою замовника, яка вказана в розділі 8 договору; формат фалів, що передаються dwg і doc, мова документації російська, система мір і ваг метрична.

Вартість робіт, згідно протоколу погодження договірної ціни (додаток №1 до договору, який є невід`ємною частиною), складає 996 000 грн. з врахуванням податку на додатну вартість (п.3.1. Договору).

Порядок оплати визначено п.3.1. договору: замовник перераховує на рахунок виконавця перший авансовий платіж в розмірі 30% вартості договору на підставі рахунку виконавця протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку; другий авансовий платіж в розмірі 30% від загальної вартості договору замовник здійснює через місяць після здійснення першого авансового платежу на підставі рахунку виконавця; остаточний розрахунок за виконані виконавцем роботи в розмірі 40% від загальної вартості договору замовник проводить протягом 10 банківських днів з моменту повідомлення про готовність до передачі КД (п.п.3.2.1.-3.2.3 договору).

По закінченню робіт сторони підписують акт приймання-передачі (п.4.1. договору).

Згідно п.4.2. договору у випадку мотивованої відмови замовника від приймання робіт сторонами складається двосторонній акт з переліком необхідних доопрацювань і строками їх виконання.

Пунктом 6.1. договору сторонами передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.03.2018.

Крім цього, сторонами передбачено в договорі, що виконавець приступає до виконання робіт за договором після отримання авансового платежу (п.7.1 договору).

Сторонами підписано та скріплено печатками додаток №1 до договору «протокол погодження договірної ціни» (Т-1, а.с.19, Т-2, а.с.60), яким встановлено, що вартість робіт «розробка комплекту конструкторської документації деяких вузлів трансформатора виробництва JST Transformateurs, Ліон, Франція, потужністю 2,6 МВА з деталями, які підлягають заміні» за договором складає 996 000 грн. з врахуванням податку на додану вартість.

18.10.2017 позивачем відповідачу виставлено рахунок-фактура №СФ-000331 на суму 298 800,00 грн. за договором, з яких оплачено частково 100 000,00 грн., заборгованість становить 198 800,00 грн. (Т-1, а.с.20).

16.11.2017 позивачем виставлено відповідачу рахунок фактуру №СФ-0000008 на суму 398 400,00 грн. за договором (Т-1, а.с.22).

29.01.2018 сторонами складено акт здачі приймання робіт за договором (підписаний сторонами та скріплений печатками (Т-1, а.с.23)), де встановлено що позивачем розроблено комплект конструкторської документації деяких вузлів трансформатора виробництва JST Transformateurs, Ліон, Франція, потужністю 2,6 МВА (послуги згідно ДКПП 71.12) згідно п.1.2. договору. Виготовлена документація відповідає умовам договору і належним чином оформлена, загальна вартість договору становить 996 000 з врахуванням ПДВ, з яких перераховано 398 800 грн. з врахуванням ПДВ, відтак заборгованість становить 597 200 грн.

25.09.2018 позивачем надіслано відповідачу претензію за вих. №01-26/48 (Т-1, а.с.24-27) на суму 597 200,00 грн., яка залишена без відповіді та реагування. Відповідно до чого позивач просить, стягнути з відповідача - 597 200 грн. суми основного боргу по договору, 20679,29 грн. 3% річних та 76 533,64 грн. інфляційних втрат за період з 19.11.2017 по 11.03.2019 за порушення порядку і строку здійснення оплати.

Переглядаючи рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

У відповідності до вимог ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно вимог ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, що кореспондується положенням ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується положенням ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч.1 ст. 887 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона підрядник зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Також, відповідно до ч.1 ст. 858 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк, або пропорційного зменшення ціни роботи, або відшкодування своїх витрат на усунення недоліків , якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.2 ст. 891 Цивільного кодексу України).

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено матеріалами справи, сторонами укладено договір №77/17 (Т-1, а.с.16-18; Т-2, а.с.56-60), згідно п.1.1. якого замовник доручив, а виконавець взяв на себе виконання робіт - «розробка комплекту конструкторської документації (надалі КД) деяких вузлів трансформатора виробництва JST Transformateurs, Ліон, Франція, потужністю 2,6 МВА з деталями, які підлягають заміні».

Відповідно до п.2.1.договору строк виконання робіт за договором 81 календарний день з моменту отримання першого авансового платежу. У випадку, якщо виробничий план замовника коректується в сторону продовження, то строк виконання робіт за договором так само коректується в сторону збільшення шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що передача КД, оформленої у встановленому в виконавця порядку, по п.1.2. договору, здійснюється виконавцем в електронному вигляді за адресою замовника, яка вказана в розділі 8 договору; формат фалів, що передаються dwg і doc, мова документації російська, система мір і ваг метрична.

Вартість робіт, згідно протоколу погодження договірної ціни (додаток №1 до договору, який є невід`ємною частиною), складає 996 000 грн. з врахуванням податку на додатну вартість (п.3.1. Договору). Порядок оплати визначено визначено п.3.1. договору.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру №СФ-000331 від 18.10.2017 на суму 298 800 грн., з яких оплачено частково 100 000,00 грн., заборгованість становить 198 800,00 грн. (Т-1, а.с.20) та рахунок фактуру №СФ-0000008 від 16.01.2018 на суму 398 400 грн., який не оплачено відповідачем взагалі. Підставою виставлення даних рахунків-фактур зазначено договір №77/17 від 17.10.2017.

29.01.2018 сторонами складено акт здачі приймання робіт по договору, який підписаний та скріплений печатками сторін (Т-1, а.с.23), і де встановлено що виконавцем розроблено комплект конструкторської документації деяких вузлів трансформатора виробництва JST Transformateurs, Ліон, Франція, потужністю 2,6 МВА (послуги згідно ДКПП 71.12) згідно п.1.2. договору. Конструкторська документація передана замовнику в повному обсязі на умовах п.2.2. договору. Зазначено, що замовник претензій не має. Загальна вартість договору становить 996 000 з врахуванням ПДВ, з яких перераховано 398 800 грн. з врахуванням ПДВ. Даний акт підтверджує прийняття робіт на суму 996 000,00 грн., в тому числі ПДВ. Зазначено, що до перерахування належить 597 200,00 грн., в тому числі ПДВ.

Відповідач як в суді першої так і апеляційної інстанцій вказує на те, що при використанні конструкторської документації, яка була предметом договору від 17.10.2017 №77/17 виявлено численні помилки, внаслідок чого відповідачу завдано збитків в розмірі 216 000,00 грн., посилаючись, при цьому, на переписку з відповідачем і вказуючи на те, що відповідач в ній визнав свою вину.

В матеріалах справи наявні листи сторін від 24.04.2018 вих. №89, 02.05.2018 вих. №04.4-09/285, 02.05.2018 вих. №99, 25.06.2018 вих. №140, 31.08.2018 вих. №36-14/100, 07.09.2018 №200, 10.09.2018 №01-26/39, 21.09.2018 №36-14/107, 24.09.2018 вих. №205/10, з аналізу яких вбачається що між сторонами велась переписка щодо існування недоліків конструкторської документації за договором №77/17 від 17.10.2017, відповідно до чого, відповідач, з врахуванням норм ст. ст. 858 та 891 Цивільного кодексу України, просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Судова колегія, дослідивши вказані доводи, які викладені, зокрема, і в апеляційній скарзі, вважає такі необґрунтованими, оскільки зустрічного позову у даній справі про відшкодування збитків чи окремо поданого позову із таким предметом спору відповідачем до позивача станом на час вирішення спору в суді першої інстанції не заявлено, а факт заподіяння позивачем шкоди відповідачу та розмір такої шкоди з врахуванням предмету та підстав заявленого позову у даній справі не входить в коло обставин, які підлягають встановленню так як предметом спору у даній справі є стягнення вартості виконаної позивачем та прийнятої згідно акту здачі-приймання робіт від 29.01.2018 по договору №77/17 від 17.10.2017 конструкторської документації.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про доведеність позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 597 200,00 грн. суми боргу з оплати виконаних за договором №77/17 від 17.10.2017 робіт, з врахуванням того, що акт здачі приймання робіт по даному договору підписано сторонами та скріплено печатками сторін без будь-яких зауважень.

Згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з обставин справи позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 20 679,29 грн. три відсотки річних та 76 533,64 грн. інфляційних витрат з 19.11.2017 по 11.03.2019 (Т-1, а.с.9-12).

З розрахунку позивача, який викладено в позовній заяві вбачається, що розрахунок суми боргу за п.3.2.2. (198 800,00 грн.) з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми розпочинається з 19.11.2017 до 11.03.2019; розрахунок щодо суми боргу за п.3.2.3 (398 400,00 грн.) договору з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми розпочинається з 12.02.2019 до 11.03.2019.

Відповідно до ч.3 ст. 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Відтак, враховуючи вищенаведені норми цивільного законодавства, місцевим господарським судом вірно встановлено те, що позивачем помилково почато нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат в останній день існування обов`язку відповідача з оплати другого авансового платежу та при цьому, враховуючи те, що такий день припав на вихідний.

З огляду на викладене, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що сума належних до стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних за порушення порядку і строку оплати поставленого за договором товару повинна обчислюватись з 21.11.2017, а із платежу передбаченого п.3.2.3 з 13.02.2018. Відтак, згідно перерахунку сума трьох відсотків річних, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача становить 20 163,83 грн., в решті правомірно відмовлено за необґрунтованістю.

Щодо інфляційних нарахувань, то місцевим господарським судом вірно взято до уваги вимоги листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» і, при цьому, встановлено, що позивачем помилково враховано при обчисленні суми інфляційних втрат періоди існування заборгованості, які є меншими, аніж половина місяця. Відповідно до цього, згідно здійсненого перерахунку вбачається обґрунтованою сума інфляційних витрат в розмірі 63 910,09 грн., а в решті - правомірно відмовлено за необґрунтованістю.

Як вбачається з обставин справи, позивач не заперечує проти розрахунку суду зробленого в рішенні суду.

На підставі викладеного апеляційний суд відхиляє доводи скаржника, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає рішення про стягнення з відповідача 597 200,00 грн. суми основного боргу, 20 613,83 грн. трьох відсотків річних та 63 910,09 грн. інфляційних втрат законним та обґрунтованим.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, суд, постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 31 липня 2019 року у справі №914/691/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку згідно ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 15.10.2019.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.