УХВАЛА

м. Київ

11.10.2019Справа № 910/14150/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум»

про забезпечення позову

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торум» (далі - заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до його пред`явлення № б/н від 10.10.2019 (далі - заява про забезпечення позову), відповідно до якої просить суд до пред`явлення позову забезпечити позов шляхом:

-зупинення дії договору, укладеного за результатами процедури № UА-2019- 03-07-001178-b шляхом заборони Акціонерному товариству «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, Ідентифікаційний код 40075815), в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03049, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 11/15, ідентифікаційний код: 40081347) і Товариству з обмеженою відповідальністю «МІРОІЛ» (01042, України, м. Київ, вул. М.Приймаченко, буд. 1/27, ) вчиняти будь які дії на виконання договору від 09.09.2019 № ЦЗВ-14-02719-01.

11.10.2019 через відділ діловодства суду заявником подано уточнення заяви про забезпечення позову, щодо того, що позовну заяву про визнання недійсним договору від 09.09.2019 №ЦЗВ-14-02719-01 буде подано протягом строку встановленого ст.138 ГПК України.

Частиною 1 ст. 140 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.138 ГПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходами забезпечення позову є тимчасове обмеження прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволенню позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРУМ» приймало участь у відкритих торгах, оголошених Філією «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» (далі Відповідач/Замовник) на закупівлю наступних товарів: 09210000-4 Мастильні засоби (оливи та мастильні матеріали), що оголошена в електронній системі закупівель за ідентифікатором UA-2019-03-07-001178-b.

За вказаною процедурою, окрім Позивача, свої пропозиції подали ТОВ «МІРОІЛ», ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ХІЛЛ КОРПОРЕЙШН-ЮКРЕЙН», ТОВ «КОРНЕТ ХОЛДИНГ». 09.08.2019 електронною системою було проведено аукціон, за результатами якого було визначено переможця відкритих торгів - ТОВ «МІРОІЛ». 28.08.2018 замовником оприлюднено повідомлення про намір укласти договір, а 09.09.2019 укладено договір № ЦЗВ-14-02719-01 між Філією «Центр забезпечення виробництва» акціонерного товариства «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «MIPOIЛ».

На думку заявника, договір № ЦЗВ-14-02719-01 від 09.09.2019 є недійсним, оскільки його умови відрізняються від змісту тендерної пропозиції TOB «MIPOЛ» в частині дати виготовлення запропонованого товару.

За оскаржуваною процедурою закупівлі, 13.05.2019 згідно протокольного рішення тендерного комітету АТ «Українська залізниця» філії «ЦЗВ» № 2495/45/-19-Т, пропозиції ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ХІЛЛ КОРПОРЕЙШН- ЮКРЕЙН» та ТОВ «КОРНЕТ ХОЛДІНГ» відхилені, як такі що не відповідали вимогам документації конкурсних торгів в частині дотримання умов СТП-Н 04-009:2017 «Мастила та оливи для ТРС, машин та механізмів ПАТ «Укрзалізниця».

Тим самим протоколом від 13.05.2019, пропозиція ТОВ «ТОРУМ» визнана такою, що відповідає умовам технічної документації, зокрема технічним та якісним вимогам за процедурою закупівлі UA-2019-03-07-001178-b.

Не погоджуючись з рішенням Тендерного комітету Замовника, ТОВ «КОРНЕТ ХОЛДІНГ», пропозицію якого було відхилено, звернулось до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель (далі Колегія) зі скаргою № 17/05-СК2 від 17.05.2019 на рішення Тендерного комітету Замовника, в якій просило скасувати рішення про відхилення ТОВ «КОРНЕТ ХОЛДІНГ» та скасувати рішення про допущення ТОВ «ТОРУМ», оформлені протоколом засідання Тендерного комітету від 13.05.2019 № 2495/45/-19-Т.

За результатами розгляду даної скарги, Колегією прийнято рішення від 31.05.2019 №№ 7021-р-пк/пз, яким зобов`язано Замовника скасувати рішення за вказаною процедурою закупівлі про відхилення пропозицій ТОВ «КОРНЕТ ХОЛДІНГ», а також рішення про допуск до аукціону тендерної пропозиції Позивача.

Не погоджуючись з вказаним рішення Колегії, ТОВ «ТОРУМ» оскаржило зазначене рішення до Окружного адміністративного суду м. Києва, адміністративна справа № 640/10825/19.

Замовник виконав його, що оформив протоколом № 165/19-Т від 08.07.2019, яким скасував рішення про допущення тендерної пропозиції ТОВ «ТОРУМ» та відхилено тендерну пропозицію ТОВ «ТОРУМ» за процедурою закупівлі мастильних засобів, що оголошена в електронній системі закупівель за ідентифікатором UA-2019-03-07-001178-b.

Як зазначалось вище, 09.08.2019 електронною системою було проведено аукціон, за результатами якого було визначено переможця відкритих торгів - ТОВ «МІРОІЛ», 28.08.2018 Замовником оприлюднено повідомлення про намір укласти договір, а 09.09.2019 укладено договір № ЦЗВ-14-02719-01 між Філією «Центр забезпечення виробництва» акціонерного товариства «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІРОЛ».

На думку заявника з огляду на викладене, рішення замовника, що оформлене протоколом від 08.07.2019 №№ 165/19-Т про виконання скасованого рішення Колегії, є незаконними та підлягає скасуванню у судовому порядку. Як наслідок, електронний аукціон, за оскаржуваною процедурою є незаконним, як і торги за процедурою закупівлі, що оголошена Замовником в електронній системі закупівель за ідентифікатором №№ UA-2019-03-07-001178-b, оскільки Позивач, з огляду на незаконне рішення Тендерного комітету Замовника оформлене протоколом 08.07.2019 №№ 165/19-Т. був позбавлений можливості прийняти участь у процедурі закупівлі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі», замовник відміняє торги у разі неможливості усунення порушень, що виникли через виявлені порушення законодавства з питань публічних закупівель.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Пленум ВГСУ в Постанові від 26 грудня 2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (надалі - Постанова ВГСУ №16) надав господарським судам наступні роз`яснення, у відповідності з яких у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В абзаці 3 пункту 3 Постанови № 16 Пленум ВГСУ зазначає, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в націоналвному органі, навітв якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

В поданій заяві Позивач просить забезпечити позов шляхом заборони АТ «Українська залізниця» в особі філії «ЦЗВ» та ТОВ «МІРОІЛ» вчиняти будь-які дії, направлені на виконання договору від 09.09.2019 № ЦЗВ-14-02719-01, укладеного за результатами процедури закупівлі UA-2019-03-07-001178-b.

Окрім того, заходи, які просить вжити Товариство, до набрання чинності рішенням суду по суті позовних вимог, є цілком співмірними з предметом позову, оскільки невжиття саме таких заходів забезпечення позову, призведе до того, що Замовником та ТОВ «МІРОІЛ» буде виконано договір, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог Товариства, а як наслідок відновлення прав позивача буде неможливим.

Так, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на вказане, слід зазначити, що у своїй заяві Товариство просить вжити заходів, які не мають своїм наслідком будь-яких майнових втрат для Відповідачів, а отже, не порушує інтереси сторін, однак, не вжиття відповідних заходів у разі задоволення позовних вимог, призведе до того, що рішення суду не може бути виконано, а права Товариства відновлені, оскільки оскаржуваний договір буде виконано.

Метою ж вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як вбачається з викладеного, наслідком заборони Відповідачам вчиняти певні дії направлені на виконання оскаржуваного договору не матиме для останніх негативних майнових наслідків, однак, у разі не застосування таких заходів, Позивач повністю позбавляється можливості розраховувати на відновлення своїх прав у разі задоволення позову по суті.

Ефективним заходом забезпечення позову в даному випадку є саме такі заходи, які просить вжити позивач в цій заяві, оскільки зазначений вид забезпечення позову дозволить здійснити фіксацію прав та обов`язків сторін станом на цей момент, надасть можливість Позивачу реалізувати своє право судовий захист, і після завершення розгляду даної позовної вимоги, надасть час позивачу, відповідачам ефективно реалізувати свої права та обов`язки.

Іншого ж способу, забезпечити можливість виконання рішення суду у даній категорії справ, а як наслідок ефективно реалізувати права позивача, законодавством не передбачено.

Невжиття заходів забезпечення позову, які просить вжити Позивач в цій заяві, призведе до того, що Відповідачами буде виконано договір, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог Позивача.

Окрім іншого, слід зазначити, що позивач просить забезпечити позов шляхом заборони Відповідачам вчиняти дії направлені на виконання оскаржуваного договору, що не є тотожним визнанню договору недійсним від 09.09.2019 №ЦЗВ-14-02719-01, а має на меті лише фіксацію фактичних обставин на момент подачі позову, до вирішення позовних вимог по суті, оскільки у разі, якщо позовні вимоги не знайдуть свого підтвердження, становище Відповідача та інших сторін у справі буде відновлено до того стану, яким воно було до вжиття заходів забезпечення позову.

Тобто, забезпечення позову про які просить позивач до вирішення спору судом у даній справі відповідає предмету заявленого позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті позовних вимог.

Щодо зустрічного забезпечення, заявник вказує, що спір носить немайновий характер, і у випадку забезпечення позову не вбачається нанесення майнових збитків будь-якій стороні у справі, Позивач не вбачає необхідності здійснення зустрічного забезпечення за цією заявою про забезпечення позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

З огляду на викладене вище, суд вбачає співмірність та адекватність заявлених заходів з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Разом з тим, вжиття заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача станом на час вирішення спору в суді, виключить можливе порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також, надасть можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь яких труднощів при виконанні у випадку задоволення даного позову.

За таких обставин, суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум» про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підтверджена належними та допустимими засобами доказування, у зв`язку з чим вказана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торум» про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом:

-зупинити дію договору, укладеного за результатами процедури № UА-2019- 03-07-001178-b шляхом заборони Акціонерному товариству «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, Ідентифікаційний код 40075815), в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03049, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 11/15, ідентифікаційний код: 40081347) і Товариству з обмеженою відповідальністю «МІРОІЛ» (01042, України, м. Київ, вул. М.Приймаченко, буд. 1/27, ) вчиняти будь які дії на виконання договору від 09.09.2019 № ЦЗВ-14-02719-01.

3. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 11.10.2022.

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торум» (01032, м.Київ, вул. Володимирська, 82-Г, 4-й поверх, оф.4-5).

5. Боржниками за даною ухвалою є: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (03680, вул.Тверська, 5, м.Київ, ) в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03049,м.Київ, пр.-т. Повітрофлотський, 11/15, ); Товариство з обмеженою відповідальністю «МІРОІЛ» (01042, м. Київ, вул. Марії Примаченко, 1/27, ).

6.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку. Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Н.І. Ягічева