ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи

"03" жовтня 2019 р. Справа№ 910/6271/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Іоннікової І.А.

секретар судового засідання: Горда В.В.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 03.10.2019,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед»

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 (повний текст складено 29.11.2018)

у справі №910/6271/17 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Державного підприємства «Укрмедпроектбуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство охорони здоров`я України

про визнання недійсним договору

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство «Укрмедпроектбуд» (далі, позивач або ДП «Укрмедпроектбуд») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» (далі, відповідач або ТОВ «Укрпрофмед») про визнання недійсним договору поворотної безвідсоткової допомоги №29/12-15 від 29.12.2015 як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2017 залучено до участі у справі Міністерство охорони здоров`я України як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (далі, третя особа).

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- відповідачем з державного бюджету від позивача 24.12.2015 було отримано 78 786 008,00 грн., однак ці кошти були перераховані всупереч бюджетному законодавству, що підтверджується Актом ДАСУ від 10.08.2016;

- станом на дату отримання бюджетних коштів (і до моменту перерахування коштів за спірним договором) відповідач не мав фінансових ресурсів на надання фінансової допомоги, а отже спірна фінансова допомога була перерахована на рахунок безпідставно (незаконно) одержаних бюджетних коштів. Це підтверджується із відомостей, наданих АБ «Євробанк»;

- спірний договір не погоджувався ані уповноваженим органом управління позивача, ані Міністерством фінансів України. Свідоме уникнення погодження договору пояснюється тим, що при перевірці документів перед укладенням договору стало б зрозуміло, що надається вона грошима ж позивача (бюджетними коштами);

- спірний договір за своєю правовою природою не може вважатися фінансовою допомогою, адже у відповідача фактично не відбулося поповнення обігових коштів (йому були перераховані його ж кошти).

Як на правову підставу для визнання договору недійсним позивач посилається на норми частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 у справі №910/6271/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017, у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №910/6271/17 постанову Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 28.11.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 скасовано і справа передана на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Скасовуючи вищезазначені судові рішення, касаційний господарський суд зазначив, що при новому розгляді необхідно дослідити та встановити чи мало місце погодження на укладення оспорюваного договору з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, на виконання частини 4 статті 67 Господарського процесуального кодексу України та пункту 2 Порядку, чи відповідає укладення оспорюваного договору меті вказаних норм щодо контролю залучених позик та чи не допущено у даному випадку зловживань в державному секторі економіки; з якою метою позивач брав позику згідно оспорюваного договору та чи не суперечить ця мета інтересам держави і суспільства, якщо суперечить то чи був умисел в обох сторін чи в якої з них; на що фактично позивачем були використані кошти отримані згідно оспорюваного договору і чи таке використання не суперечить інтересам держави і суспільства, якщо суперечить то чи був умисел в обох сторін чи в якої з них.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 у справі №910/6271/17 позов задоволено.

Визнано недійсним договір поворотної безвідсоткової допомоги №29/12-15 від 29.12.2015, що укладений між Державним підприємством «Укрмедпроектбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед».

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» на користь Державного підприємства «Укрмедпроектбуд» 1 600 ( одну тисячу шістсот ) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що оспорюваний договір поворотної безвідсоткової допомоги №29/12-15 від 29.12.2015 підлягає визнанню недійсним на підставі статті 228 Цивільного кодексу України як такий, що суперечить інтересам держави.

Не погодившись з прийнятим рішенням, 21.12.2018 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес) Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 у справі №910/6271/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- предмет договору поворотної безвідсоткової допомоги №29/12-15 від 29.12.2015 відповідає вимогам чинного законодавства, адже ним передбачено надання поворотної фінансової допомоги у вигляді грошових коштів у розмірі 62 000 000,00 грн. (пункт 2.1. Договору), які надаються на безоплатній основі (пункт 3.2. Договору) та підлягають поверненню у порядку, передбаченому розділом 5 Договору. Істотні умови договору поворотної фінансової допомоги відповідають вимогам, встановленим законом для даного виду договорів, що підтверджує факт встановлення між сторонами саме правовідносин позики; договір вчинений особами в межах обсягу їх цивільної дієздатності у формі, встановленій законом. Зазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2016 у справі №910/13201/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2017. Скаржник стверджує також, що у постанові Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2017 у справі №910/13201/16 спростовується факт отримання позивачем за спірним договором повернення коштів. Колегією судів апеляційного господарського суду у справі №910/13201/16 досліджено правову природу грошових коштів - 78 786 008,00 грн. та встановлено, що вказані кошти було перераховано за платіжними дорученнями №17 від 22.12.2015 на суму 2 345 669,66 грн., №18 від 22.12.2015 на суму 1 715 985,94 грн., №20 від 22.12.2015 на суму 70 429 419,31 грн., №22 від 22.12.2015 на суму 4 093 099,09 грн., №24 від 22.12.2015 на суму 201 924,00 грн. Дані грошові кошти були перераховані на підставі договору №2011/5 на розроблення проектно-кошторисної документації та інженерної підготовки будівельного майданчика на території національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» від 16.08.2011, додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4, 5 до вказаного договору, договору №2013/7 на роботи з будівництва сучасного лікувально-діагностичного комплексу національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» від 31.12.2013, додаткових угод №№ 1, 2, 3, 4, актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року, актів приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 року; перерахування грошових коштів - 78 786 008,00 грн. було здійснено на виконання вищевказаних договорів та на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт. Однак, суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, встановлені у межах справи №910/13201/16 та дійшов протилежних висновків, зазначивши, що кошти у сумі 78 786 008,00 грн. є такими, що отримані відповідачем неправомірно, пославшись при цьому на акт державної аудиторської служби України №04-21/2 від 10.08.2016, у якому встановлений факт нецільового використання бюджетних коштів;

- акт перевірки ДАСУ не визначений законодавством як безумовний доказ господарського чи цивільно-правового правопорушення. Обставини, вказані в такому акті, повинні підтверджуватися належними доказами у відповідності до статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України;

- наявність кримінального провадження №0000365, на яке послався суд в оскарженому рішенні як на підтвердження нецільового використання бюджетних коштів, не є належним доказом у розумінні Господарського процесуального кодексу України, оскільки у даному кримінальному провадженні існують лише припущення органу досудового розслідування;

- посилання суду в оскарженому рішенні на те, що у відповідача були відсутні кошти на передання позивачеві безвідсоткової фінансової допомоги та відсутні обігові кошти є помилковими, оскільки у відповідача наявні рахунки не лише у ПАТ КБ «Євробанк». Відповідач, здійснюючи правомірну господарську діяльність, володів рахунками, про що є докази у матеріалах справи, а саме: копія довідки ПАТ «Банк Восток» від 13.09.2016 №05ц/2056Бт, копія виписки з рахунку ТОВ «Укрпрофмед» № НОМЕР_1 за період з 01.10.2015 по 31.12.2015, відкритого у ПАТ «КБ «Приватбанк», копія виписки по рахунку ТОВ «Укрпрофмед» № НОМЕР_1 за період з 01.07.2015 по 30.09.2015, відкритого у ПАТ «КБ «Приватбанк»;

- позивачем не наведено та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що укладений договір був спрямований на завдання шкоди державі, в чому саме полягав намір сторін порушити інтереси держави або суспільства, які саме інтереси держави або суспільства було порушено сторонами внаслідок укладення та виконання оспорюваного договору та в чому саме полягає таке порушення, які особі було завдано шкоди та не доведено сам факт завдання шкоди;

- суд першої інстанції не врахував вимоги суду касаційної інстанції, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №910/6271/17.

У апеляційній скарзі апелянтом також викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 у справі №910/6271/17, оскільки повний текст рішення відповідач отримав 03.12.2018, а тому апелянт має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» у справі №910/6271/17 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Разіної Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 у справі №910/6271/17, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 у справі №910/6271/17 та розгляд справи призначено на 12.03.2019.

15.02.2019 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити оскаржене рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач наголосив на наступному:

- суди у справі №910/13201/16 не встановили ознак удаваності спірного договору, однак це не означає, що спірний договір є таким, що порушує інтереси держави та має бути визнаний недійсним на підставі статті 228 Цивільного кодексу України. більше того, у справі №910/13201/16 доводи про те, що спірний договір не був погоджений Міністерством фінансів України та Міністерством охорони здоров`я України відповідно до пункту 2 Порядку залучення державними підприємствами, у тому числі господарськими товариствами (крім банків), у статутному капіталі яких 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв) належить державі, кредитів (позик), надання гарантій або поруки за такими зобов`язаннями, затвердженим постановою КМУ №809 від 25.06.2011, не були прийняті до уваги лише тому, що в суді першої інстанції непогодження Договору поворотної фінансової допомоги з Міністерством фінансів України не заявлялось як підстава недійсності спірного договору. Тобто, суди у справі №910/13201/16 фактично дійшли висновку, що непогодження спірного договору з Міністерством фінансів України та Міністерством охорони здоров`я України всупереч Порядку залучення коштів є підставою недійсності договору, однак не удаваності. Крім того, судами у справі №910/13201/16 навіть було згадано статтю 208 Господарського кодексу України, тобто фактично відзначено, що спірний договір «вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства»;

- судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що на відносини сторін спірного договору розповсюджуються положення статті 67 Господарського кодексу України та Порядку залучення державними підприємствами, у тому числі господарськими товариствами (крім банків), у статутному капіталі яких 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв) належить державі, кредитів (позик), надання гарантій або поруки за такими зобов`язаннями, затвердженого постановою КМУ №809 від 25.06.2011;

- факт нецільового використання бюджетних коштів (витрачання бюджетних коштів на цілі, що не відповідають напряму використання бюджетних коштів, визначеному у паспорті бюджетної програми на 2015 рік МОЗ за КПКВК 2301810 «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит», затвердженому спільним наказом МОЗ та МФУ від 17.07.2015 №442/650) підтверджується актом ДАСУ №04-21/2 від 10.08.2016. При цьому, саме ДАСУ згідно пункту 3 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою КМУ №43 від 03.02.2016, є уповноваженим державним органом щодо встановлення обставин нецільового використання бюджетних коштів;

- відповідач не мав власних коштів для надання спірної позики. Так, спірна фінансова допомога перераховувалась з рахунку, відкритого відповідачем у ПАТ КБ «Євробанк». Дана обставина підтверджується ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 29.02.2016 у справі №11-сс/796/626/2016. При цьому з виписки, наданої ПАТ КБ «Євробанк», вбачається, що станом на 24.12.2015 (день отримання відповідачем бюджетних коштів) вхідне сальдо рахунку відповідача становило - 0,00 грн. У свою чергу, із доданих до матеріалів справи відповідачем довідок, на які скаржник посилається в апеляційній скарзі, не вбачається наявність у відповідача спірних коштів: довідка Банку «Восток» вказує на повну відсутність коштів на рахунку в грудні 2015 року - 0,00 грн., довідкою Приватбанку підтверджуються видаткові операції відповідача в грудні 2015 року в сумі 62 238,40 грн., що тільки підтверджує відсутність у відповідача спірних коштів. Отже, прямими доказами (долученою ПАТ КБ «Євробанк» банківською випискою) підтверджується відсутність коштів у відповідача для надання позики. Відповідач, надаючи начебто фінансову допомогу позивачу, робив це державними ж грошима. Позивач же, у свою чергу, не потребував залучення спірних коштів, адже в нього ці кошти були, що достеменно відомо обом сторонам (їх було перераховано відповідачеві 24.12.2015, а потмі їх же було отримано начебто в позику);

- відповідач в апеляційній скарзі стверджує, що при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок, доказом чого, на думку відповідача, може бути вирок суду. Із цього приводу позивач зазначає, що відповідачем помилково ототожнено поняття порушення публічного порядку та порушення інтересів держави, які є завіс різними категоріями справ;

- доводи відповідача про начебто відсутність у матеріалах справи платіжного документу про повернення позивачем коштів до бюджету спростовується належним доказом, наявним у матеріалах справи - платіжним дорученням від 27.01.2017, яке було додане до позовної заяви та письмових пояснень до 18.09.2018;

- у даній справі наявний умисел обох сторін щодо настання відповідних наслідків, адже обидві сторони спірного договору (в особі керівників) не могли не усвідомлювати того, що спірний договір укладається всупереч інтересам держави - без дотримання вимог Порядку, який є загальновідомим і загальнообов`язковим, «фінансова допомога» була надана за рахунок державних коштів, відповідач таких коштів не мав, а позивач навпаки мав, тож не потребував їх залучення (що також не могли не усвідомлювати обидві сторони договору), «допомога» надається коштами, отриманими всупереч бюджетному законодавству, при цьому норми, що це визначають, є також загальновідомими (стаття 119 Бюджетного кодексу України), практично всі кошти були повернуті до державного бюджету (кошти не були використані як фінансова допомога, натомість наслідки недійсності договору, передбачені частиною 3 статті 228 Цивільного кодексу України, вже виконано за рішенням суду).

У судове засідання, призначене на 12.03.2019, представник відповідача не з`явився та 11.03.2019 подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку його відрядженням до іншого міста.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 розгляд справи відкладено на 02.04.2019.

01.04.2019 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення, у яких знову наголосив на тому, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржене рішення, не врахував, що спірний договір вже був предметом розгляду суду в іншій справі, по якій прийнято остаточне рішення та не з`ясував, чи не може рішення суду у справі №910/13201/16 мати преюдиційне значення для справи, що розглядається, а також не врахував висновки суду у справі №910/3071/18 (ухвала про закриття провадження у справі від 05.04.2018, висновки якої підтримані Верховним Судом).

Суд у судовому засідання 02.04.2019 перейшов до розгляду апеляційної скарги по суті, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі №910/6271/17 оголошено перерву до 17.04.2019.

11.04.2019 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення, у яких просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2018 у справі №910/6271/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» - без задоволення. Згідно пояснень позивача доказом того, що 78 786 008,00 грн. є бюджетними коштами є платіжні доручення №№17, 18, 20, 22, 24 від 22.12.2015, оскільки у платіжних дорученнях зазначено банк платника - ГУ ДКСУ у м. Києві, а оплата здійснена з казначейського рахунку 3523.

16.04.2019 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення щодо питань, окреслених судом у судовому засіданні 02.04.2019. у додаткових поясненнях відповідач наголосив на тому, що твердження про приналежність кошів перерахованих згідно договору Державі, є виключно припущенням позивача. Так, протягом 2011 - 2014 років, ТОВ «Укрпрофмед» за замовленням ДП «Укрмедпроектбуд» виконувало роботи з будівництва сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит». За вказаний період з 2011 року по 2014 рік у ДП «Укрмедпроектбуд» утворилась кредиторська заборгованість перед ТОВ «Укрпрофмед» у розмірі 80 851 171,51 грн. по об`єкту «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит». Утворена заборгованість була підтверджена ревізією Державної фінансової інспекції в м. Києві (акт № 13-30/1952 від 22.05.14). Ревізія Державної фінансової інспекції в м. Києві здійснювалась на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 №65 «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету». За наявної у ТОВ «Укрпрофмед» інформації, ДП «Укрмедпроектбуд» спільно з МОЗ України в грудні 2015 року було подано до Міністерства фінансів України проект змін до Паспорту бюджетної програми за КПКВК ДБ 2301810 Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит», яким передбачалось, що бюджетні кошти спрямовуються на: будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» - 419,1 млн. грн.; оплату за виконані в 2011-2014 роках роботи з будівництва сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» - 80,9 млн. грн. В той же час, Міністерство фінансів України листом від 24.12.2015 №31-05220-10/5-5/39133, повідомило, що напрями використання бюджетних коштів в наданому МОЗ України проекті змін до Паспорту бюджетної програми відповідають Порядку використання бюджетних коштів та можуть здійснюватись згідно з паспортом бюджетної програми, затвердженим спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства фінансів України від 17.07.2015 №442/650. Крім того, підтвердженням необґрунтованості тверджень позивача є висновок експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, що надійшов до ТОВ «Укрпрофмед» від ДП «Укрмедпроектбуд» (листом №42/02-16 від 22.02.2016), згідно із яким: «здійснена ДП «Укрмедпроектбуд» оплата кредиторської заборгованості за виконані та неоплачені роботи з будівництва сучасного лікувально-діагностичного комплексу НДСЛ «Охматдит» за договорами № 2011/5 від 16.08.2011, № 2012/5 від 29.12.2012 та № 2013/7 від 31.12.2013 на суму 78 786 008,00 грн., покриття витрат утримання служби замовника в розмірі 2 036 984,49 грн. та робіт з авторського нагляду по об`єкту за договором № 1013/2-1 від 01.07.2013 в розмірі 201 924,00 грн. відповідає Паспорту бюджетної програми на 2015 рік Міністерства охорони здоров`я України за СПКВК 2301810 «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ», затвердженому щільним наказом МОЗ України та Мінфіну від 17.07.2015 №442/650 та листу Мінфіну від 24.12.2015 №31-5220-10/5-5/39133.». Також скаржник послався на те, що грошові кошти не є речами, визначеними індивідуальними ознаками, а є засобом платежу. Позивачем не доведено належними засобами доказування, що грошові кошти, що були ним перераховані за іншим договором, а також кошти, на які накладений арешт відповідними ухвалами суду є тими самими грошовими коштами, що перераховані по Договору фінансової допомоги №29/12-15 від 29.12.2015 (а саме мають ті самі індивідуальні ознаки - є тими самими банкнотами з тими ж серійними номерами, тощо). За відсутності таких доказів, зважаючи на принцип свободи ведення господарської діяльності, вбачається, що грошові кошти, перераховані за Договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №29/12-15 від 29.12.2015 згідно із платіжними дорученнями №29 та №30 від 30.12.2015, могли бути ним отримані від ведення будь-якого із видів господарської діяльності.

У судовому засіданні, призначеному на 17.04.2019, представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості надати суду свої пояснення з приводу поданих позивачем додаткових пояснень.

Представники позивача та третьої особи вирішення даного клопотання залишили на розсуд суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 у справі оголошено перерву до 22.05.2019.

У судове засідання 22.05.2019 з`явились представники позивача та третьої особи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

У зв`язку з неявкою у судове засідання представника відповідача ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 розгляд справи було відкладено на 30.05.2019.

30.05.2019 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення щодо питань, окреслених позивачем у додаткових поясненнях від 17.04.2019.

У судовому засіданні представник відповідач доповів зміст додаткових пояснень від 30.05.2019; сторони продовжили надання пояснень по суті спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019 у справі №910/6271/17 оголошено перерву до 13.06.2019.

05.06.2019 від представника позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення, у яких позивач наголосив, зокрема, на тому, що у справі №910/3071/18 позивач просив визнати недійсним договір через порушення законодавства, мотивуючи свій позов статтею 203 Цивільного кодексу України і посилаючись на статті 215-216 Цивільного кодексу України, а не на положення статті 228 Цивільного кодексу України, як у межах даної справи. Однак, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі №910/3071/18 позов ДП «Укрмедпроектбуд» до ТОВ «Укрпрофмед» про визнання недійсним договору було залишено без розгляду, оскільки фактично спір у справі №910/3071/18 є тотожним спору у справі №910/6271/17.

13.06.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили вироком у справі №758/8078/17, яка розглядається Подільським районним судом міста Києва. До даного клопотання відповідачем додані: відомості з реєстру про справу №758/8078/17 на кримінальне провадження; копія ухвали Подільського районного суду міста Києва від 06.03.2018; копія ухвали Подільського районного суду міста Києва від 20.06.2017; копія обвинувального акту; копія цивільного позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» від 13.06.2019 про зупинення провадження у справі №910/6271/17 до набрання законної сили вироку у кримінальній справі №758/8078/17.

У судовому засіданні 13.06.2019 представник ТОВ «Укрпрофмед» Астрюхін К.А. подав заяву про відвід судді Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 визнано необґрунтованим заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» відвід головуючому судді Михальській Ю.Б. від розгляду справи №910/6271/17; передано справу №910/6271/17 для вирішення питання про відвід головуючого судді Михальської Ю.Б. у порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019 заяву ТОВ «Укрпрофмед» про відвід судді Михальської Ю.Б. від розгляду справи №910/6271/17 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Сотнікова С.В., Отрюха Б.В., Доманської М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» адвоката Астрюхіна К.А. (вх. №09.1-19/386/19 від 13.06.2019) про відвід судді Михальської Ю.Б. у справі №910/6271/17 залишено без задоволення.

19.06.2019, після вирішення питання про відвід, матеріали справи №910/6271/17 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Михальської Ю.Б., суддів: Разіної Т.І., Тищенко А.І., у провадженні якої перебувала дана справа.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2019 справу №910/6271/17 призначено до розгляду на 23.07.2019.

22.07.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи, на вирішення якої просив поставити наступні питання:

1. Чи підтверджується документально та фактично перерахування коштів від ДП «Укрмедпроектбуд» до ТОВ «Укрпрофмед» згідно із платіжними дорученнями №29 та №30 від 30.12.2015, за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №29/12-15 від 29.12.2015 у розмірі 62 000 000 грн.;

2. Чи підтверджується документально та фактично відповідність здійсненої ДП «Укрмедпроектбуд» оплати кредиторської заборгованості за виконані та неоплачені роботи з будівництва сучасного лікувально-діагностичного комплексу НДСЛ «Охматдит» за договорами №2011/5 від 16.08.2011, №2012/5 від 29.12.2012 та №20ІЗ/7 від 31.12.2013 на суму 78 786 008,00 грн., покриття витрат утримання служби замовника в розмірі 2 036 984,49 грн. та робіт з авторського нагляду по об`єкту за договором №2013/2-1 від 01.07.2013 в розмірі 201 924,00 грн. - Паспорту бюджетної програми на 2015 рік Міністерства охорони здоров`я України за КПКВК 2301810 «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит», затвердженому спільним наказом МОЗ України та Мінфіну від 17.07.2015 №442/650 та листу Мінфіну від 24.12.2015 №31-5220-10/5-5/39133.»;

3. Чи відповідають визначені та задекларовані підприємством (ТОВ «УКРПРОФМЕД» ) доходи за період (з 01.12.2015 по 04.01.2016) наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України?;

4. Чи відповідають визначені та задекларовані витрати ДП «Укрмедпроектбуд» за період з 01.12.2015 по 04.01.2016 наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України?;

5. Чи підтверджуються документально висновки акта перевірки Державної аудиторської служби України №04-21/2 від 10.08.2016 щодо нецільового використання бюджетних коштів, отриманих ДП «Укрмедпроектбуд» за Паспортом бюджетної програми на 2015 рік Міністерства охорони здоров`я України за КПКВК 2301810 «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит», затвердженому спільним наказом МОЗ України та Мінфіну від 17.07.2015 №442/650, та листу Мінфіну від 24.12.2015 №31-5220-10/5-5/39133?;

6. Чи підтверджуються документально висновки акта перевірки державної аудиторської служби України №04-21/2 від 10.08.2016 щодо наявності у підприємства ДП «Укрмедпроектбуд» заборгованості з оплати будівельних робіт з будівництва сучасного лікувально-діагностичного комплексу НДСЛ «Охматдит» за договорами №2011/5 від 16.08.2011, №2012/5 від 29.12.2012 та №2013/7 від 31.12.2013 на суму 78 786 008,00 грн. станом на 01.12.2015?;

7. Чи підтверджуються документально висновки акта перевірки державної аудиторської служби України №04-21/2 від 10.08.2016 щодо необґрунтованого перерахування бюджетних коштів на суму 78 786 008,00 грн.?

Проведення судової експертизи у справі №910/6271/17 відповідач просив доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржене рішення, погодився із доводами позивача та дійшов висновку, що договір №29/12-15 від 29.12.2015 не був фінансовою допомогою державному підприємству «Укрмедпроектбуд» і держава не отримала поповнення обігових коштів, а фактично отримала повернення своїх же коштів. Погоджуючись з такими висновками, суд першої інстанції взяв до уваги акт Державної аудиторської служби України №04-21/2 від 10.08.2016, складений за наслідками проведення ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Укрмедпроектбуд», в якому встановлений факт нецільового використання бюджетних коштів: витрачання бюджетних коштів на цілі, що не відповідають напряму використання бюджетних коштів, визначеному у паспорті бюджетної програми на 2015 рік Міністерства охорони здоров`я України за КПКВК 2301810» Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит», затвердженому спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства фінансів України від 17.07.2015 №442/650. Однак, як зазначає відповідач, суд не вказав, з яких підстав не врахував, що Державною аудиторською службою України в 2016 році було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «Укрмедпроектбуд», за наслідками якої складено Акт №04-21/2 від 10.08.2016 та зроблено висновок про цільове використання бюджетних коштів. Крім того, в матеріалах справи є належним чином завірена копія висновку експертного економічного дослідження за №1144/16-45 від 12.02.2016 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, де зазначено, що «здійснена ДП «Укрмедпроектбуд» оплата кредиторської заборгованості за виконані та неоплачені роботи з будівництва сучасного лікувально-діагностичного комплексу НДСЛ «Охматдит» за договорами №2011/5 від 16.08.2011, № 2012/5 від 29.12.2012 та №2013/7 від 31.12.2013 на суму 78 786 008,00 грн., покриття витрат утримання служби замовника в розмірі 2 036 984,49 грн. та робіт з авторського нагляду по об`єкту за договором №2013/2-1 від 01.07.2013 в розмірі 201 924,00 грн. відповідає Паспорту бюджетної програми на 2015 рік Міністерства охорони здоров`я України за КПКВК 2301810 «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит», затвердженому спільним наказом МОЗ України та Мінфіну від 17.07.2015 №442/650 та листу Мінфіну від 24.12.2015 №31-5220-10/5-5/39133.».

З огляду на вказане, скаржник вважає, що повний та всебічний розгляд справи буде проведено після усунення розбіжностей у позиціях Державної аудиторської служби України та отримання відповіді на питання належності відповідачу грошових коштів, перерахованих за спірним Договором та наявності/відсутності нецільового використання бюджетних коштів на 2015 рік Міністерства охорони здоров`я України за КПКВК 2301810 «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит», затвердженому спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства фінансів України від 17.07.2015 №442/650. Зважаючи на наявність взаємно суперечливих доказів, суперечність яких не усунута ні рішенням суду першої інстанції, ні поясненням сторін в суді апеляційної інстанції, та необхідність доведення обставин, на які посилаються сторони, відповідач вважає за необхідне призначити судову економічну експертизу, при цьому, наголошує, що з вищевказаних питань жодною стороною не наданий висновок експерта, що є окремою підставою для призначення та проведення судової експертизи.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 №09.1-08/2273/19 у зв`язку із перебуванням судді Разіної Т.І, яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2019 справу №910/6271/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2019 справу №910/6271/17 прийнято до провадження вищевказаною колегією суддів та призначено до розгляду на 17.09.2019.

07.08.2019 від Державного підприємства «Укрмедпроектбуд» через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення, у яких позивач просив суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи у справі №910/6271/17.

Заперечуючи проти задоволення вказаного клопотання, позивач зазначив, що обставини, які просить відповідач встановити за допомогою проведення експертизи, встановлювати не треба, оскільки питання нецільового використання спірних бюджетних коштів вже вирішено компетентним органом - Державною аудиторською службою України (акт ДАСУ №04-21/2 від 10.08.2016). Водночас, акт ДАСУ №04-21/03 від 17.03.2016 (копія додана до пояснень) не суперечить висновку ДАСУ №04-21/2 від 10.08.2016, оскільки на стор. 8 останнього вказано, що бюджетних коштів на погашення заборгованості за бюджетними зобов`язаннями минулих років в паспорті бюджетної програми на 2015 рік за КПКВК ДБ 2301810 «Будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» окремим напрямом не зазначено. Крім того, в рамках згаданої позапланової перевірки також встановлено, що станом на 01.01.2015 бюджетні зобов`язання щодо оплати 78 786 008,00 грн. (заборгованість минулих періодів) на користь відповідача зареєстровані не були (сторінка 17 Акту №04-21/03 від 17.03.2016); фінансові зобов`язання щодо оплати бюджетних коштів реєструвалися не на підставі відповідних актів КБ2-В (сторінки 27, 28 Акту №04-21/03 від 17.03.2016). Вказаною перевіркою, оформленою актом №04-21/03 від 17.03.2016, не було встановлено «цільове» використання спірних бюджетних коштів, а тому твердження відповідача щодо підстав для призначення експертизи (про те, що ДАСУ начебто при перевірках в 2016 році дійшла різних висновків щодо нецільового використання коштів) не відповідають дійсності.

У судове засідання, призначене на 17.09.2019, з`явилися представники позивача та третьої особи.

Представник відповідача у судове засідання 17.09.2019 не з`явився.

Враховуючи неявку у судове засідання представника відповідача, розгляд справи №910/6271/17 відкладено на 03.10.2019.

У судове засідання, призначене на 03.10.2019, з`явилися представники позивача та третьої особи.

Представник відповідача у судове засідання 03.10.2019 знову не з`явився.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частин 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, не вручення під час доставки, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Ухвали Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2019 про призначення справи до розгляду на 17.09.2019 та від 17.09.2019 про відкладення розгляду справи на 03.10.2019 були направлені судом на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед», зазначену у матеріалах справи, яка відповідає адресі, зазначеній у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 33013, м. Рівне, вул. Г. Сковороди, 23, однак були повернуті до суду поштою із відмітками: «не числиться» та «за закінченням терміну зберігання» відповідно.

Також, відомості щодо відкладення розгляду справи на 03.10.2019 були опубліковані на сайті Судова влада України (роздруківка долучена до матеріалів справи судом).

Отже, судом апеляційної інстанції вживались усі дії задля належного повідомлення ТОВ «Укрпрофмед» про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги на рішення суду в даній справі.

Також суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі, а відтак відповідач не був позбавлений можливості ознайомитися з текстом вказаних ухвал на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 03.10.2019 суд перейшов до розгляду клопотання відповідача від 22.07.2019 про призначення у справі судової економічної експертизи.

Представники позивача та третьої особи заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи із приводу заявленого відповідачем клопотання, ухвалила відмовити у його задоволенні з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України). Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Враховуючи положення статей 73 та 99 Господарського процесуального кодексу України експертний висновок є одним з доказів, які мають подаватися до суду учасниками судового процесу.

З урахуванням положень частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, заявляючи клопотання про призначення судової експертизи, відповідач мав обґрунтувати неможливість надання ним експертного висновку у строки, встановлені для подання доказів, те, що, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право та те, що у матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можливо встановити фактичні обставини справи з урахуванням меж апеляційного перегляду.

Вказаних обставин відповідачем не доведено. При цьому, поставлені відповідачем на вирішення експерта питання №№1, 2, 5-7 відносяться до правового кола і їх вирішення можливе за результатами розгляду справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Питання №3 та №4 (щодо відповідності визначених та задекларованих підприємством доходів та витрат за період з 01.12.2015 по 04.01.2016 наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України) не входять до предмету доказування у справі з огляду на предмет та підставу заявленого позову.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно пункту 8 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Відповідно до статті 194 Господарського процесуального кодексу України завданнями розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

За змістом статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 207 Господарського процесуального кодексу України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Водночас, згідно статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, заявляючи клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи, не навів обставин на підтвердження поважності причин його неподання до суду першої інстанції у встановлений законом строк.

Згідно частини 2 статті 258 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній скарзі має бути зазначено, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 267 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції у порядку підготовки справи до розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача.

За змістом статті 262 Господарського процесуального кодексу України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу. В ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу; якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що відповідне клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи не було заявлене відповідачем разом з апеляційною скаргою.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що задоволення клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи на стадії апеляційного провадження за вищевстановлених обставин справи фактично буде порушувати принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки відповідно до статті 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Поруч із цим, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України), у даному випадку, несвоєчасного (у встановлені Господарським процесуальним кодексом України строки) заявлення відповідного клопотання.

Керуючись статтями 7, 13, 74, 99, 118, 119, 207, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпрофмед» про призначення у справі судової економічної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 08.10.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.А. Іоннікова