РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.10.2019Справа № 910/10244/19

Господарський суд міста Києва в складі: судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні

справу № 910/10244/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Темп-3000"

до Міністерства оборони України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - акціонерне товариство «Айбокс банк»

про внесення змін до договору

за участю представників сторін:

від позивача: Галя Є.С., адвокат, договір б/н від 14.07.2018;

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕМП-3000" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про внесення змін до договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про існування документально підтверджених обставин, які відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» є підставою для продовження строку виконання зобов`язань по поставці товару та внесення відповідних змін до Договору № 286/3/19/57 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/10244/19 від 05.08.2019р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "ТЕМП-3000" до Міністерства оборони України про внесення змін до договору залишено без руху.

19.08.2019р. на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заява про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2019р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Залучено до участі у справі акціонерне товариство «Айбокс банк» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

23.09.2019р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позов відхилив посилаючись на те, що у позивача було достатньо часу для повного та своєчасного виконання зобов`язань по поставці товару. Підписуючи договір від 04.03.2019р. № 286/3/19/57 позивач погодив всі його істотні умови та кінцеву дату постачання товару. Крім того, умовами договору від 04.03.2019р. № 286/3/19/57 не передбачено внесення до нього змін у зв`язку з істотною зміною обставин, а також відповідач вважає, що істотна зміна обставин не настала. Крім того, на думку відповідача, висновки Торгово-промислової плати України носять виключно рекомендаційний характер.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач і третя особа належним чином були повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення - ухвали суду від 04.09.2019.

Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від відповідача та третьої особи не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 03.10.2019р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як замовником, укладено договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету) від 04.03.2019р. № 286/3/19/57 (далі - Договір), відповідно до предмету якого:

- позивач зобов`язується у 2019 році поставити відповідачу індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Чохол до бронижелета «Корсар МЗс-1-4» у маскувальному малюнку ММ-14 з комплектом підсумків) (далі - товар), а відповідач забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у Договорі (п. 1.1 Договору);

- номенклатура товару, строки (терміни) виконання Договору, визначаються специфікацією : строк (термін постачання - 120 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 01.07.2019р. включно); кількість - 28 000 шт., ціна за одиницю товару - 3 168,00 грн. без ПДВ, загальна ціна товару - 88 704 000,00 грн. без ПДВ; (п. 1.2 Договору);

- позивач самостійно закуповує сировину, матеріали та комплектуючі вироби (п. 1.3 Договору);

- товар постачається партіями, які формуються відповідно до рознарядки та ростовки відповідача, які є невід`ємними частинами Договору. При формуванні кожної партії товару має бути витримана пропорційність за розмірами, яка встановлена ростовкою відповідача (п. 1.6 Договору).

Пунктом 2.5 Договору визначено, що позивач зобов`язаний до початку поставки товару за договором разом з оголошенням письмово повідомити представника про готовність партії товару до приймання та місце здійснення приймального контролю товару за якістю. Після отримання листв разом з оголошенням представник відповідача протягом трьох робочих днів розпочинає приймальний контроль товару за якістю у приміщенні вказаному у листі.

Положеннями розділу 6 Договору передбачені, зобов`язання позивача, а саме:

- письмово, не пізніше ніж за два робочі дні, повідомити представника відповідача про дату коли товар буде наданий для приймання по якості (п. 6.3.3 Договору);

- письмово, не пізніше ніж за два робочі дні, повідомити одержувача відповідача про дату коли товар буде відвантажений на його адресу (п. 6.3.4 Договору);

- нести всі витрати щодо перевірки якості та кількості товару, крім витрат представників відповідача на відрядження (п. 6.3.7 Договору).

Умовами розділу 8 Договору визначені обставини непереборної сили, а саме, зокрема:

- сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення Договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо) (п. 8.1 Договору);

- доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами (п. 8.3 Договору);

- у разі коли строк обставин непереборної сили продовжується більше ніж 30 календарних днів, кожна із сторін в установленому порядку має право розірвати Договір. Якщо обставини, зазначені у пункту 8.1 Договору, будуть продовжуватись більше тридцяти календарних днів, то кожна із сторін буде вправі розірвати Договір повністю або частково і в такому випадку, жодна із сторін не буде мати права вимагати від іншої відшкодування можливих збитків. Сторони можуть бути звільнені від відповідальності за часткове чи повне невиконання обов`язків за Договором, якщо доведуть, що воно було викликано неконтрольованою перешкодою, яка відбулась поза контролем сторін і виникло після укладення Договору (п. 8.4 Договору).

Так позивач вказує про наявність підстав для внесення змін до укладеного між сторонами спору Договору в частині строку поставки товару, а саме: 5 000 шт. до 01.07.2019 включно та 23 000 шт. до 31.10.2019 включно, враховуючи істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладенні Договору, а саме: пожежі у виробничо-складському приміщенні позивача та ускладнення виконання зобов`язання іноземного постачальника сировини за контрактом від 29.06.2016 № 29/06.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору 286/3/19/57 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Особливості укладання договорів за державним замовленням (державних контрактів) визначаються Законом України "Про публічні закупівлі" та Законом України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони".

Пунктом 20 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що публічна закупівля - це придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з пунктом 5 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 631 Цивільного кодексу України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки.

Як встановлено статтею 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, законодавство чітко визначає порядок внесення змін до договору, та передбачає, що таке внесення має відбуватися лише за згодою сторін угоди, а у випадку, коли певної згоди не досягнуто, заінтересована сторона вправі звернутися до суду, при умові одночасного існування чотирьох умов.

Існування одночасно умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, є необхідним для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору, вимагає з`ясування змісту кожної окремо взятої умови.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.02.2012 у справі № 3-9гс12.

Отже, закон пов`язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України.

З наявних в матеріалах справи документів, суд встановив, що товар за укладеним між сторонами спору Договором не є товаром широкого вжитку, а позивач здійснює постачання (імпорт) високоміцної нитки комплексної синтетичної за контрактом з іноземним постачальником від 29.06.2016 № 29/06.

Виробництво товару за Договором позивач здійснює у виробничо-складському приміщенні за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вулиця Курортна, 15-А, відповідно до договору оренди нежитлових приміщень від 11.03.2019 № 11/03, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-3000", як орендодавцем.

Проте, під час виконання зобов`язання з виробництва товару за Договором, 29.03.2019 о 19:40 у вказаному вище виробничо-складському приміщенні позивача сталася пожежа, яка ліквідована 30.03.2019 о 06:45, що підтверджується атом про пожежу від 30.03.2019, наявним у матеріалах справи.

Відповідно до звіту Ірпінського міського відділу ГУ ДСНС України у Київській області від 31.03.2019, внаслідок пожежі вогнем було знищено виробничо-складські, адміністративні та допоміжні приміщення на площі близько 1 500 кв.м., товарно-матеріальні цінності та виробниче обладнання. Найбільш вірогідною причиною виникнення пожежі в приміщеннях виробничо-складського комплексу, розташованого за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вулиця Курортна, 15-А - занесення стороннього джерела запалювання.

Витягом з інвентаризаційного опису запасів позивача від 01.04.2019 встановлено втрату, зокрема, товару за Договором у кількості 5 600 шт., армаїдної нитки TWARON в кількості 15 580 кг., тканини ТПС в кількості 8 486,8 м.п.

З метою відновлення втрачених матеріалів для виготовлення товару за Договором, позивачем направлений лист від 30.03.2019 № 247/1 до іноземного постачальника за контрактом від 29.06.2016 № 29/06, із проханням поставки матеріалів до 15.05.2019 з метою подальшого виконання зобов`язання за Договором.

Проте, листом від 03.05.2019 № АК/3-5-2019 іноземний постачальник повідомив позивача про те, що у зв`язку з технічними обставинами виробниче обладнання не здатне працювати на всю потужність, враховуючи проведення позапланових регламентних робіт. Також повідомлено, що перша дата поставки запитуваних матеріалів можлива лише 15.06.2019.

Таким чином, сторони Договору, узгоджуючи строк поставки товару не могли передбачити як обставини пожежі 29.03.2019 на виробничих потужностях позивача, так і ускладнення поставки матеріалів іноземним постачальником за контрактом від 29.06.2016 №29/06.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", торгово-промислова палата є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, яка об`єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх об`єднання.

Згідно зі ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Пунктом п. 1.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України № 44(5) від 18.12.2014 (далі - Регламент), визначено, що Регламент встановлює порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) в системі ТПП України.

Сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ установленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом (п. 3.3 Регламенту).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що настання форс-мажорних обставин підтверджується науково-практичним висновками Торгово-промислової палати України від 31.05.2019 № 1415/21-10.4 та від 09.07.2019 № 1717/21-10.4, а також Сертифікатом про форс-мажорні обставини №3100-19-0236 від 11.07.2019.

Приписами пункту 4 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", встановлено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Отже, відповідно до вказаної норми чинне законодавство України не забороняє продовження строку виконання зобов`язання за Договором.

Приймаючи до уваги вказані обставини, позивач звернувся до відповідача із листом від 17.07.2019р. № 473 із пропозицією внесення змін до укладеного між сторонами спору Договору, в задоволенні якого відповідачем відмовлено, що вбачається із листа останнього від 19.07.2019р. № 286/6/4787.

Одними із засад цивільного законодавства є: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Підсумовуючи викладені вище обставини та матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, враховуючи те, що істотна зміна обставин після укладення Договору доведена позивачем належними та допустимими доказами, а також те, що продовження строку дії Договору не призводить до збільшення суми такого Договору, що не суперечить приписам пункту 4 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, судом відхилені, оскільки, як встановлено вище, істотна зміна обставин після укладення Договору доведена позивачем належними та допустимими доказами. Крім того, порядок внесення змін та доповнень до Договору визначений у пункту 11.5 останнього, а також передбачений пунктом 4 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині продовження строку його дії.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни в Договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету) від 04.03.2019 № 286/3/19/57, укладений між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТЕМП-3000":

2.1. В пункт 1.2 договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету) від 04.03.2019 № 286/3/19/57 внести зміни та викласти його в наступній редакції:

"1.2. Номенклатура товару, передбаченого до поставки за Договором, вимоги згідно яких виготовляється товар, строки (терміни) виконання Договору, визначаються нижченаведеною Специфікацією:

2.2 В рознарядці міністерства оборони України за специфікацією (додаток 1 до Договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету) від 04.03.2019 № 286/3/19/57) в частині визначення строків поставки: графу таблиць "У тому числі:" викласти у наступній редакції:

"120 календарних днів з дати укладення договору 5 000 шт. (в термін до 01.07.2019 (включно) та 242 календарних дня з дати укладення договору 23 000 шт. (в термін до 31.10.2019 (включно)".

3. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, будинок 6, ідентифікаційний код: 00034022) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТЕМП-3000" (01033, м. Київ, вулиця Жилянська, будинок 45, ідентифікаційний код: 31778043) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 09.10.2019р.

Суддя А.І. Привалов