ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" жовтня 2019 р. м. Київ Справа № Б24/064-12

за кредиторською заявою ГУ ДФС у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5а; )

у справі № Б24/064-12

за заявою боржника Публічного акціонерного товариства «Прометей» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ющенко А.В.

За участю представників учасників у справі:

від ПАТ «Прометей»: Жеронкін Д.Л.;

від ГУ ДФС у Київській області: Вірчак В.Г.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б24/064-12 за заявою боржника ПАТ «Прометей» про банкрутство, порушена ухвалою від 13.07.2012 з урахуванням особливостей ст. 53 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Постановою господарського суду Київської області від 01.03.2013 визнано банкрутом ПАТ «Прометей» та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором Банкрута призначено арбітражного керуючого Білика Ю.М.; вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.06.2016 затверджено мирову угоду у справі № Б24/064-12 про банкрутство ПАТ «Прометей»; провадження у справі припинено; припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою господарського суду Київської області від 13.07.2012 у справі № Б24/064-12.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.02.2019 розірвано вказану мирову угоду у зв`язку з невиконанням ПАТ «Прометей» своїх зобов`язань перед кредиторами; поновлено провадження у справі № Б24/064-12 про банкрутство ПАТ «Прометей» на стадію ліквідаційної процедури, з виконанням повноважень ліквідатора Банкрута арбітражним керуючим Біликом Ю.М. (свідоцтво № 1169 від 17.06.2013); вирішено інші процедурні питання у справі.

12.02.2019 господарським судом Київської області було здійснено публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення № 57480 про розірвання мирової угоди та поновлення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Прометей».

07.08.2019 до суду надійшла заява ГУ ДФС у Київській області б/№, б/дати (вх. № 15276/19) про визнання грошових вимог до Боржника у сумі 109540,42 грн.

Ухвалою суду від 12.08.2019 розгляд вказаної кредиторської заяви призначено в судовому засіданні на 03.09.2019; зобов`язано ліквідатора Банкрута надати суду документально підтверджені та нормативно обґрунтовані письмові пояснення щодо визнання або відхилення кредиторських вимог ГУ ДФС у Київській області.

29.08.2019 до суду надійшов відзив ліквідатора Банкрута від 27.08.2019 № 27/08/2019 (вх. № 16347/19) на кредиторську заяву, згідно якого ліквідатор повністю заперечив проти заявлених вимог.

Ухвалою суду від 03.09.2019 розгляд кредиторської заяви відкладено на 24.09.2019; витребувано від ГУ ДФС у Київській області письмові пояснення по суті наданого ліквідатором відзиву.

24.09.2019 до суду надійшло клопотання ГУ ДФС у Київській області б/№, б/дати (вх. № 18235/19) про залучення доказів. В поясненнях податковий орган зазначає, що скасування податкової вимоги у встановленому податковим законодавством порядку не скасовує узгодженого податкового зобов`язання.

В судовому засіданні 24.09.2019 оголошено перерву до 08.10.2019.

08.10.2019 до суду надійшов лист ліквідатора Банкрута від 07.10.2019 № 10-007 (вх. № 19189/19) з доданими доказами.

08.10.2019 в судове засідання з`явились представники ГУ ДФС у Київській області та Боржника. Представник податкового органу подану заяву з грошовими вимогами підтримав і просив задовольнити. Представник Боржника проти заяви заперечив і зазначив, що податковим органом пропущено граничний строк 1095 днів для визначення суми грошових зобов`язань Боржника, встановлений ст. 102 ПК України.

Детально дослідивши подану кредиторську заяву ГУ ДФС у Київській області та матеріали справи в цілому, заслухавши пояснення представників учасників у справі, судом встановлено наступне.

В кредиторській заяві ГУ ДФС у Київській області просить суд визнати грошові вимоги до Боржника на загальну суму 109540,42 грн та включити вказані вимоги до 6 черги задоволення вимог кредиторів.

Згідно заяви вказані вимоги є податковим боргом із земельного податку з юридичних осіб.

Відповідно до наданого розрахунку податкового боргу, заявлені вимоги складаються з 95327,01 грн заборгованості за основним платежем, 170,00 грн штрафної санкції та 14043,41 грн пені.

Так, сума основного платежу заявлена податковим органом як така, що виникла на підставі самостійно задекларованих Боржником зобов`язань по: декларації № 900690148 від 14.02.2013 (терміни сплати: 30.11.2013, 30.12.2013, 30.01.2014), а також по декларації № від 04.09.2014 (терміни сплати: 04.09.2014, 30.09.2014, 30.10.2014, 30.11.2014, 30.12.2014 та 30.01.2015).

Штраф у сумі 170,00 грн заявлено на підставі ППР (форма «Р») № від 11.09.2014; пеня розрахована за загальний період з 07.05.2013 по 27.01.2015.

У відзиві на кредиторську заяву ліквідатор зазначив, що заявлені вимоги ґрунтуються на податковій вимозі Бориспільського відділення Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 18.08.2016 № 3480-17, яка була сформована на підставі даних наявних в інтегрованій картці платника податку станом на 17.08.2016 у сумі 109540,42 грн.

Однак, згідно інформаційного листа Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області № 286/8/10-04-28-23-13 від 13.10.2016 вказано, що зазначена податкова вимога сформована помилково, про що було повідомлено Боржника.

В подальшому відповідна податкова вимога була скасована ГУ ДФС у Київській області за результатом розгляду скарги ПАТ «Прометей» № 16-09-16 від 16.09.2016 (рішення № 2751/10/10-36-10-01-04 від 18.11.2016).

Судом встановлено, що Боржника у даній справі про банкрутство було визнано банкрутом 01.03.2013.

Проте в подальшому 29.05.2014 у справі було затверджено мирову угоду та закрито провадження. Зазначена мирова угода була розірвана 20.04.2015.

Крім цього 07.06.2016 у справі було затверджено мирову угоду за закрито провадження. Дана мирова угода була розірвана ухвалою суду від 12.02.2019.

Отже протягом 2013 - 2019 Боржник ПАТ «Прометей» перебував у різних правових режимах (як боржник у справі про банкрутство (з 01.03.2013 по 29.05.2014, з 20.04.2015 по 07.06.2016 та з 12.02.2019), а також як юридична особа, що не перебуває у стані банкрутства (з 29.05.2014 по 20.04.2015 та з 07.06.2016 по 12.02.2019).

Суд зазначає, що згідно положень абз. 4, 5 ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Відповідна правова позиція щодо неможливості виникнення у боржника податкових зобов`язань із земельного податку після визнання банкрутом викладена також в постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 910/14827/16.

Таким чином заявлені податковим органом грошові вимоги на підставі декларації № 900690148 від 14.02.2013 (терміни сплати: 30.11.2013, 30.12.2013, 30.01.2014) не могли виникати в силу Закону про банкрутство.

Щодо грошових вимог, які виникли на підставі декларації № від 04.09.2014 (терміни сплати: 04.09.2014, 30.09.2014, 30.10.2014, 30.11.2014, 30.12.2014 та 30.01.2015), то вказані вимоги виникли в період, коли щодо Боржника не здійснювалось провадження у справі про банкрутство.

В той же час суд зазначає наступне.

Згідно частини 14.1.157. статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Частиною 14.1.175. вказаної статті визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 46.1. ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно ч. 54.1. ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Частиною 54.3. статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо, зокрема, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3. частини 54.3. цієї статті).

Згідно ч. 57.1. ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до ч. 58.2. ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ч. 102.1 ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до ч. 102.4. ст. 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Положеннями частини 1.1. статті 1 ПК України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно зі статтею 41 ПК України, органи державної фіскальної служби віднесено до переліку контролюючих органів, що здійснюють від імені держави функції контролю за своєчасністю і правильністю сплати суб`єктами господарювання податків і зборів, зокрема, шляхом проведення документальних невиїзних перевірок платників податків відповідно до статті 78 ПК України.

Як вже вказано вище, положеннями статті 46 ПК України на платників податків покладено обов`язок з подання податкових декларацій контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі яких здійснюється нарахування (сплата) податкового зобов`язання. У разі невиконання платником податків обов`язку щодо подання податкової звітності контролюючий орган в силу частини 102.1. статті 102 ПК України має право провести податкову перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПК України, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

При цьому, частиною 102.4. статті 102 ПК України законодавцем встановлено граничний строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, нарахованого платнику податків за результатами проведення його податкової перевірки та/або самостійно визначеного платником податків у податковій декларації, у 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Отже за змістом наведених норм встановлений граничний строк давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу, нарахованого платнику податків за результатами проведення його податкової перевірки, який становить 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Цей строку є спеціальним строком давності для звернення податкового органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 923/1092/16.

Таким чином, враховуючи, що заявлені ГУ ДФС у Київській області вимоги ґрунтуються на самостійно задекларованих Боржником та не сплачених податкових зобов`язаннях, що виникли протягом 2013-2015 років, а також враховуючи, що термінами сплати платежів за наданим податковим розрахунком є: 30.11.2013, 30.12.2013, 30.01.2014, 04.09.2014, 30.09.2014, 30.10.2014, 30.11.2014, 30.12.2014 та 30.01.2015, отже граничний строк давності згідно ч. 102.4. ст. 102 ПК України для стягнення відповідного податкового боргу закінчився: 30.11.2016, 30.12.2016, 30.01.2017, 04.09.2017, 30.09.2017, 30.10.2017, 30.11.2017, 30.12.2017 та 30.01.2018 відповідно.

Щодо ППР № від 11.09.2014 судом встановлено, що вказане ППР отримане Боржником 16.09.2014, десятиденний строк для сплати штрафу у сумі 170,00 грн закінчився 26.09.2014, отже граничний строк давності згідно ч. 102.4. ст. 102 ПК України для стягнення відповідного податкового боргу закінчився 26.09.2017.

З огляду на викладене, оскільки заява ГУ ДФС у Київській області про визнання кредиторських вимог була подана до суду 05.08.2019, суд встановив, що заявником пропущено встановлений ч. 102.4. ст. 102 ПК України граничний строк давності за заявленими кредиторськими вимогами.

За таких обставин суд дійшов висновку про відхилення заявлених ГУ ДФС у Київській області грошових вимог у сумі 109540,42 грн, відповідно подана кредиторська заява залишається без задоволення.

Керуючись ст. 232-235, 255, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 23, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ГУ ДФС у Київській області б/№, б/дати (вх. № 15276/19).

2. Заявлені вимоги ГУ ДФС у Київській області у сумі 109540,42 грн відхилити.

3. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 15.10.2019.

Суддя С.Ю. Наріжний