ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" жовтня 2019 р., м. Київ Справа № 911/2174/19

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., перевіривши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКО Груп" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 35, ) в особі Філії "ЛКО №1" Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКО Груп" (03062, м. Київ, Святошинський район, вул. Екскаваторна, буд. 35, офіс 1, код ЄДРПОУ ВП: 40776062) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продесс" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Машинобудівників, буд. 11А, ) про стягнення боргу, пені, 3% річних та втрат від інфляції за договором поставки №104 від 01.02.2018,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 15.08.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКО Груп" в особі Філії "ЛКО №1" Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКО Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продесс" про стягнення боргу, пені, 3% річних та втрат від інфляції за договором поставки №104 від 01.02.2018.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.09.2019 позовну заяву б/н від 15.08.2019 залишено судом без руху. На підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України судом встановлено позивачу десятиденний строк на усунення недоліків, перебіг якого, в силу положень ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, розпочинається з дня наступного за днем вручення даної ухвали.

У пункті 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 04.09.2019 про залишення позовної заяви без руху, було зокрема, зазначено надати суду докази ненадходження коштів від відповідача на розрахунковий рахунок позивача (р/р № НОМЕР_1 в АТ Райффайзен Банк Аваль згідно договору поставки №104 від 01.02.2018) з моменту виникнення боргу до моменту подачі позову до Господарського суду Київської області.

13.09.2019 до Господарського суду Київської області надійшла заява б/н від 11.09.2019 про усунення недоліків позовної заяви б/н від 15.08.2019.

Суд, дослідивши подану заяву, встановив, що позивачем, на виконання пункту 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 04.09.2019 в частині надання доказів ненадходження коштів від відповідача, подано до суду довідку, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛКО Груп" (позивачем) за підписом директора Карпова В.М.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що в ухвалі від 04.09.2019 про залишення позовної заяви без руху судом чітко визначено, що відповідна довідка повинна бути видана саме банківською установою, а не зроблена позивачем власноручно, оскільки, довідка складена позивачем не може підтверджувати факт ненадходження коштів від відповідача та братись судом до уваги, позаяк складена заінтересованою особою.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, згідно приписів ст. 13 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен довести зазначені обставини зазначені у позовній заяві, а саме щодо факту наявності заборгованості у відповідача перед позивачем.

Поряд з тим, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним із основних принципів господарського судочинства є принцип обов`язковості судового рішення.

Крім того, згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Згідно з п.5.4. Положенням №254, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п.5.6 Положенням №254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позивач не надавши доказів ненадходження коштів від відповідача на розрахунковий рахунок позивача (довідки з банку, банківські виписки, та інші документи з банківських установ) тим самим не виконав вимогу ухвали суду від 04.09.2019 та не усунув недоліки позовної заяви б/н від 15.08.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути вказану позовну заяву позивачу.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Крім того, доводимо до відома позивача, що у разі, якщо до моменту повторного звернення з позовною заявою до суду підстави звернення стануть не актуальними, позивач має право подати клопотання про повернення судового збору згідно ст. 7 Закону України Про судовий збір.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 174, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву б/н від 15.08.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКО Груп" в особі Філії "ЛКО №1" Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛКО Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продесс" про стягнення боргу, пені, 3% річних та втрат від інфляції за договором поставки №104 від 01.02.2018 повернути позивачу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 08.10.2019.

Суддя А.Ф. Черногуз