Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/583/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянув матеріали справи

за позовом: Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

до відповідача: Державного підприємства "Рівненський автомобільний ремонтний завод"

про стягнення заборгованості в сумі 701 455,34 грн.

секретар судового засідання: Коваль С.М.;

Представники:

Від позивача: Махаринець Н.М.;

Від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ

Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства "Рівненський автомобільний ремонтний завод" про стягнення заборгованості в сумі 701 455,34 грн., з яких: 550 241,62 грн. борг за надані послуги з водопостачання та водовідведення, 91 684,72 грн. пеня, 9 568,00 грн. інфляційні втрати, 49 961,00 грн. 3% річних.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані неналежним виконанням відповідачем договору №26 від 01 травня 2005 року в частині оплати наданих послуг з водопостачання та прийняття стічних вод у комунальну каналізацію.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 23 серпня 2019 року відкрито провадження у справі №918/583/19, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 03 жовтня 2019 року.

В судовому засіданні від 03 жовтня 2019 року оголошено перерву до 10 жовтня 2019 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Явка в судове засідання обов`язковою судом не визнавалась.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

01 травня 2005 року між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідна каналізаційне господарство "Рівнеоблводоканал" (позивач, водоканал) та Державним підприємством "Рівненський автомобільний ремонтний завод" (відповідач, абонент) було укладено договір на подачу води з комунального водопроводу та прийняття стічних вод у комунальну каналізацію № 26 (далі - договір), відповідно до предмету якого водоканал забезпечує водопостачання абонента до місця приєднання останнього до водопроводів, а також приймає стічні води у комунальну каналізацію та очищає їх. Об`єми і характеристика води та стоків, вид послуг, що надаються наведені в дислокації об`єктів у додатку №1 до договору.

Відповідно до п. 2.3. договору позивач зобов`язався, зокрема, забезпечити відповідача водою, яка відповідає чинному стандарту або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоров`я України за відхилення від стандарту, визначити кількість талих і дощових вод, які відводяться у комунальну каналізаційну мережу з територій і дахів будівель відповідача.

У відповідності до п. 2.4. договору відповідач зобов`язався, зокрема, своєчасно проводити оплату за надані послуги водопостачання та водовідведення.

За змістом п. 3.6. договору та п. 3.7. "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" (далі - правила), відповідач зобов`язався здійснювати оплату за надані послуги згідно з діючими тарифами один раз на місяць протягом 3 днів з дня отримання рахунку, при цьому, відповідач самостійно отримує рахунок до 10 числа кожного місяця наступного за розрахунковим.

01 серпня 2012 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до умов якої сторонами було погоджено пункти договору викласти в наступній редакції:

" 2.3 Водоканал (позивач) зобов`язується:

а) Забезпечити абонента (відповідача) водою, яка відповідає чинному стандарту або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоров`я України на відхилення від стандарту;

б) відповідно до Правил визначати об`єм стічних вод, що утворюється внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення та здійснення поливально-мийних робіт під час прибирання територій (далі - поверхневі стічні води), і неорганізовано потрапляє у комунальну каналізаційну мережу з територій і дахів будівель абонента як при загальносплавній, так і при роздільній системі водовідведення. Абонент надає інформацію про вид поверхні та плоті стоку, а також відповідає за достовірність надання такої інформації,

г) контролювали показники водолічильників;

д) встановлювати межу розподілу відповідальності за експлуатацію водопровідних і каналізаційних мереж та арматури."

" 3.4. Якщо вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від абонента та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку виробником, пошкодження скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі, тощо), кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи засобу обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою за період роботи засобу обліку не менше 15 днів. Такий порядок зберігається до встановлення нового водолічильника, але не більше 2 місяців, зі сплином цього строку та неустановлення нового водолічильника водокористування визначається відповідно до д.,3.3 Правил."

" 3.5 Розрахунки за воду, використану абонентом та стоки здійснюються відповідно до глави 3 Правил та чинного законодавства України і затвердженими тарифами (для населення 2,652грн. - (водопостачання); 2,28грн. - (водовідведення); для інших споживачів - 5,976грн. (водопостачання); 6,66грн. - (водовідведення). У разі їх зміни оплата наданих послуг здійснюється за новими тарифами без будь-яких узгоджень з абонентом розмірів цих тарифів та термінів їх введення."

"3.6. Абонент зобов`язаний з 15 по 22 число кожного звітного місяця самостійного зафіксувати показники засобів обліку, подати підтверджений підписом та печаткою уповноваженої особи письмовий Звіт про об`єми використаної води, отримати рахунок за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення на підставі поданого звіту. Абонент проводить оплату за (отримані послуги згідно даного договору шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал", який вказаний у рахунку за послуги водопостачання та водовідведення, протягом 3 днів з дня його отримання, але не пізніше 25 числа відповідного місяця. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачується неустойка; 2) у другу чергу сплачується основна сума боргу."

Як зазначає позивач, що також підтверджується й матеріалами справи, розрахунки за отримані послуги з водопостачання та водовідведення відповідачем проводилися не в повному обсязі, внаслідок чого станом на день подання позову за відповідачем перед позивачем існує заборгованість згідно договору в розмірі 550 241,62 грн., доказів оплати вказаної заборгованості відповідач суду не надав.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо позовних вимог про стягнення 550 241,62 грн. основної заборгованості, суд зазначає, що позивач надав суду докази надання послуг на вказану суму. При цьому доказів оплати відповідач суду не надав. Відтак позовні вимоги про стягнення 550 241,62 грн. основної заборгованості є законними обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені.

Відповідно до пункту 4.2. договору у разі несплати або часткової оплати послуг водоканалу у встановлені цим договором строки абоненту нараховується пеня за кожний календарний день прострочки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня.

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач, керуючись п. 4.2 договору, ст. 549 ЦК України та ст. 230, 232 ГК України нарахував 91 684,72 грн. пені.

Розрахунок пені судом перевірено, визнано законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, зокрема, три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Позивач, керуючись вказаною нормою нарахував 49 961,00 грн. 3% річних та 9 568,00 грн. інфляційних втрат, розрахунок 3% річних судом перевірено, визнано законним та обґрунтованим.

Відповідно до приписів статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За положеннями частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи наведені норми та порівнюючи встановлені судом обставини з аргументами та вимогами позивача суд робить наступні висновки.

Висновки суду

На думку суду, встановлені обставини щодо невиконання відповідачем договірних зобов`язань з оплати наданих послуг, свідчать про порушення відповідачем прав позивача. Суд погоджується з аргументами позивача стосовно наявної заборгованості відповідача перед позивачем.

Натомість відповідач не повідомив суду своєї позиції та не навів жодних аргументів проти заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що позовні вимоги про стягнення 550 241 грн. 62 коп. заборгованості, 91 684 грн. 72 коп. пені, 9 568 грн. 00 коп. інфляційних втрат, 49 691,00 грн. 3% річних є законними, ґрунтуються на положеннях укладеного між сторонами договору та нормах чинного законодавства України.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України, судовий збір в сумі 10 521,84 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Рівненський автомобільний ремонтний завод" (33024, м. Рівне, вул. Соборна 364, ) на користь Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (33028, м. Рівне, вул. Ст. Бандери 2, ) 550 241 (п`ятсот п`ятдесят тисяч двісті сорок один) грн. 62 коп. заборгованості, 91 684 (дев`яносто одна тисяча шістсот вісімдесят чотири) грн. 72 коп. пені, 9 568 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 49 691 (сорок дев`ять тисяч шістсот дев`яносто один) грн. 00 коп. 3% річних та 10 521 (десять тисяч п`ятсот двадцять один) грн. 84 грн. судового збору.

Позивач: Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (33028, м. Рівне, вул. Ст. Бандери 2, ).

Відповідач: Державне підприємство "Рівненський автомобільний ремонтний завод" (33024, м. Рівне, вул. Соборна 364, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено 11 жовтня 2019 року.

Суддя Качур А.М.