ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2155/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/2155/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс (03150, м. Київ, вул. К. Малевича, 86-Д; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренді (65044, м. Одеса, пр. Шевченка, 2; )

про стягнення 58033,87 грн.

Представники:

від позивача: Ковальов А.І. адвокат за довіреністю

від відповідача: не з`явився

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренді про стягнення 58033,87 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано неналежним виконанням з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренді прийнятих на себе зобов`язань за умовами укладеного Договору перевезення вантажу №1 від 01.02.2018р. та направлено на стягнення боргу у розмірі 54384,78 грн. з оплати за надані протягом 23-26 листопада 2018р. послуги з перевезення вантажів, збитків від інфляції у розмірі 2719,33 грн. та 3% річних у розмірі 929,76 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.08.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2155/19. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "02" вересня 2019 р. о 12:40. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у підготовче засідання на 02.09.2019р. о 12:40.

28.08.2019р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.09.2019р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс від 28.08.2019р. вх. № ГСОО 2-4047/19 задоволено. Доручено господарському суду Дніпропетровської області забезпечити проведення судового засідання у справі №916/2155/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренді про стягнення 58033,87 грн. 02 вересня 2019р. о 12:40. У судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс. Зобов`язано позивача направити уповноваженого представника до господарського суду Дніпропетровської області для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 216 ГПК України, в судовому засіданні 02.09.2019р. було оголошено перерву у справі до 30.09.2019р. 10:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.09.2019р. повідомлено відповідача у справі №916/2155/19 - Товариство з обмеженою відповідальністю „Ренді про судове засідання, яке відбудеться "30" вересня 2019 р. о 10:30. Неявка представника відповідача, належним чином повідомленого про час і місце проведення судового засідання, не перешкоджає його проведенню. Повідомлено відповідача у справі №916/2155/19 - Товариство з обмеженою відповідальністю „Ренді про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

03.09.2019р. господарський суд Одеської області одержав заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, згідно з яким позивач просить суд забезпечити проведення судового засідання у справі №916/2155/19, яке призначене на 30 вересня 2019 р. о 10:30 в режимі відеоконференції, проведення якої доручити Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.09.2019р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс від 03.09.2019р. задоволено. Доручено Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області забезпечити проведення судового засідання у справі №916/2155/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренді про стягнення 58033,87 грн. 30 вересня 2019р. о 10:30. У судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс. Зобов`язано позивача направити уповноваженого представника до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренді відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його юридичну адресу ухвали суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення (вх. № ГСОО 40230/19 від 16.09.2019р.).

У судові засідання представник відповідача не з`явився, про поважність причин відсутності суд не повідомив.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення скеровувались судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив.

01 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренді (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс (перевізник) було укладеного Договір перевезення №1 (надалі Договір), за умовами якого даний Договір регулює взаємовідносини сторін, пов`язані з плануванням та здійсненням послуг по міжнародним та внутрішнім перевезенням експортних, імпортних та транзитних вантажів замовника автомобільний транспортом, а також експортних, імпортних та транзитних вантажів в стандартних 20-ти та 40-футових контейнерах автомобільним транспортом.

Відповідно до п. 2.2. Договору, на кожне окреме завантаження оформлюється факсимільна копія (заявка, яка передається електронною поштою) транспортного замовлення, яка містить опис умов та особливостей конкретного перевезення, яка є додатком до даного Договору та є його невід`ємною частиною. Підтвердженням факту надання послуг є оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразку (CMR) з відмітками вантажовідправника, перевізника, одержувача вантажу та митних органів, а також акт наданих послуг, підписаний сторонками.

Згідно до п. 3.1. Договору, по кожному окремому перевезення вантажів замовник направляє перевізнику заявку, яка повинна містить: строки здійснення перевезення, необхідну кількість та тип транспортних засобів, точні адреси місць навантаження та розвантаження вантажу, дату та час подачі автомобіля для завантаження, найменування та кількість вантажу, його вага, та данні про упаковку, адресу відправника та одержувача вантажу з зазначенням контактних телефонів, адресу проведення митних формальностей при завантаженні та розвантаженні вантажу, вартість послуг, форму та строки оплати на перевезення та інші особливості перевезення конкретного вантажу.

Відповідно до п. 3.2. Договору, перевізник передає замовнику засобами факсимільного зв`язку письмове підтвердження прийняття заявки до виконання з зазначенням реєстраційних номерів наданих транспортних засобів, або мотивовану відмову від надання послуг по заявці. Зазначені підтвердження або відмова повинні бути підписані уповноваженими представниками перевізника та скріплені печаткою перевізника, та скеровані протягом 4 годин з моменту отримання заявки в оригіналі або засобами факсимільного зв`язку.

Умовами п. 5.1. Договору визначено, що розрахунки за фактично надані замовнику послуги, проводяться в національній валюті України шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок перевізника, якщо інше не обумовлено сторонами в додаткових угодах.

Відповідно до п. 5.2. Договору, підставою для здійснення сплати замовником є оригінал рахунку фактури, наданий перевізником в одному екземплярі, оригінал СMR накладної з відміткою вантажотримувача про отримання вантажу, акт наданих послуг, підписаний сторонами та оригінали інших додаткових документів, зазначених у заявці. Вказані документи повинні бути надані не пізніше трьох днів після виконання перевезення.

Положеннями п. 5.3. Договору сторонами було погоджено, що строк оплати послуг перевізнику складає не більше 10 днів з моменту отримання замовником документів, зазначених у п. 5.2. даного договору, якщо інше не обумовлено в заявці.

Між сторонами 01 лютого 2018 року було укладеного Додаткову угоду №1 до Договору №1 на надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 01.02.2018р., п. 1 якої визначено, що сторони погодили, що вартість авто послуг перевізника з перевезення зернових вантажів вантажними складами в порту Чорноморськ складає еквівалент 1,0 долар США за 1 перевезену тону, з урахуванням ПДВ. Оплата здійснюється у національній валюті України за курсом НБУ на дату акту виконаних робіт.

За матеріалами справи судом встановлено, що за період з 23 по 26 листопада 2018р. Товариством з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренді на виконання вимог Договору перевезення №1 від 01.02.2018р. було надано відповідні транспортні послуги на загальну суму 54384,78 грн., які наразі є неоплаченими з боку відповідача.

Також судом встановлено, що позивачем на користь відповідача було виставлено претензію, яка в свою чергу отримана Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренді, разом з рахунком №482 від 30.11.2018р., з зазначенням щодо необхідності у семиденний строк перерахувати на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс заборгованості у розмірі 543874,78 грн.

Приймаючи до уваги неналежне виконання з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору перевезення №1 від 01.02.2018р.. позивачем було здійснення нарахування 3% річних у розмірі 929,76 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2719,33 грн.

Позовні вимоги Товариства обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс направлено на стягнення з відповідача боргу у розмірі 54384,78 грн. за надані протягом 23-26 листопада 2018р. послуги з перевезення вантажів, збитків від інфляції у розмірі 2719,33 грн. та 3% річних у розмірі 929,76 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренді та Товариством з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс виникли на підставі укладеного між ними 01 лютого 2018 року Договору перевезення №1.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1. ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренді прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору перевезення №1 від 01 лютого 2018 року щодо повної сплати наданих послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача за Договором перевезення №1 від 01 лютого 2018 року заборгованості у розмірі 54384,78 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренді, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, витікає з виниклих спірних правовідносин та положень чинного законодавства, а також враховуючи, що доказів на підтвердження спростування викладеного відповідачем суду надано не було, заявлені позовні вимоги щодо стягнення боргу у сумі 54384,78 грн. грн. задовольняються судом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивачем на користь відповідача було виставлено претензію, яка в свою чергу отримана Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренді, разом з рахунком №482 від 30.11.2018р., з зазначенням щодо необхідності у семиденний строк перерахувати на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс заборгованості у розмірі 543874,78 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги неналежне виконання з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору перевезення №1 від 01.02.2018р. позивачем було здійснення нарахування 3% річних у розмірі 929,76 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2719,33 грн.

Суд, переривши розрахунки позивача щодо сплати відповідачем 3 % річних у розмірі 929,76 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2719,33 грн., вважає такі розрахунки частково не вірними, оскільки позивачем не вірно було обрано початок періоду нарахування 3% річних та інфляційних.

Приймаючи до уваги положення ст. 530 ЦК України, а також строк зазначений у претензії та враховуючи положення умов п. 5.3. Договору судом було здійснено перерахунок 3% річних та інфляційних.

Розрахунок 3% річних проведено за період з 18.12.2018р. - 26.06.2019р. на суму боргу 54384, 78 грн., борг зі сплати 3% річних становить грошову суму 853,77 грн. та розрахунок інфляційних витрат проведено за період з грудень 2018р. по травень 2019р. на суму боргу 54384, 78 грн., борг зі сплати інфляційних втрат становить грошову суму 2266,12 грн.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 54384,78 грн. інфляційних втрат у розмірі 2266,12 грн. та 3% річних у розмірі 853,77 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 1903,48 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренді (65044, м. Одеса, пр. Шевченка, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Наві-Лоджистікс (03150, м. Київ, вул. К. Малевича, 86-Д; ) основний боргу у розмірі 54384 (п`ятдесят чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 78 коп., інфляційні втрати у розмірі 2266 (дві тисячі двісті шістдесят шість) грн. 12 коп., 3% річних у розмірі 853 (вісімсот п`ятдесят три) грн. 77 коп. та витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1903 (одна тисяча дев`ятсот три) грн. 48 коп.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 07 жовтня 2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко