ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" жовтня 2019 р. Справа№ 925/1169/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Іоннікової І.А.
суддів: Тарасенко К.В.
Коробенка Г.П.

без повідомлення сторін
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Кап-Прод
на рішення господарського суду Черкаської області
від 21.05.2019 (повний текст рішення складено 27.05.2019)
у справі №925/1169/18 (суддя Довгань К.І.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
до Товариства з обмеженою відповідальністю Кап-Прод
про стягнення 12058,20 грн,

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Кап-Прод про стягнення 12058,20 грн штрафу за неналежне виконання умов п.7.4.1 договору про закупівлю товару від 31.07.2018 № 101/ВЗЗ-2018.
Рішенням господарського суду Черкаської області від 21.05.2019 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Кап-Прод на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 12 058,20 грн штрафу та 1762,00 грн витрат по сплаті судового збору.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Кап-Прод звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 21.05.2019 у справі №925/1169/18 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що позивач звертаючись до суду з позовом надав суду лише акт від 17.09.2018 року №200, в якому відсутні посилання на документи, що підтверджують поставку товару, та не надав суду жодної первинної бухгалтерської документації (видаткових накладних, товарно-транспортної накладної) на підтвердження факту поставки товару саме 17.09.2018.
Скаржник вказує, що після закриття підготовчого засідання позивачем були надані суду завірені копії видаткових накладних №5909 та №5910 від 17.09.2018, товарно-транспортна накладна №Р76 від 17.09.2018, журнал в`їзду-виїзду техніки на територію позивача (обліковий №3363 від 13.06.2018) з відомостями про в`їзд 17.09.2018.
Апеллянт також вказує, що акт №200, складений 17.09.2018 без підтверджуючих поставку документів є неналежним та недостатнім доказом поставки партії товару кількістю 4500 кг з порушенням вимог щодо маркування.
Апелянт обґрунтовує скаргу також тим, що судом не встановлено факту направлення позивачем повідомлення про порушення вимог щодо тари, упаковки та маркування відповідно до п. 7.4.1 договору. Доказів направленні такого повідомлення в матеріалах справи не має.

Згідно останього витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Кап-Прод передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Кап-Прод на рішення господарського суду Черкаської області від 21.05.2019 у справі №925/1169/18 у складі колегії суддів: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Коробенка Г.П. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без участі учасників справи в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.
Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.
31.07.2018 між військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Кап-Прод (далі - учасник) укладено договір № 101/ВЗЗ - 2018 (далі - договір) про закупівлю товару код ДК 021:2015 -15530000-2 - вершкове масло (далі - товар).
Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався у визначені договором строки поставити позивачу якісні товари, зазначені в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1), а Замовник зобов`язався прийняти і оплатити такий товар.
Пунктом 2.1. договору визначено, що якість товару, який поставляється Учасником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 4399:2005. Пакування та маркування товару, що поставляється за даним договором, повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час транспортування та зберігання.
Товар, котрий Учасник зобов`язується передати Замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі Замовнику, а також протягом строку придатності (гарантійного терміну). Разом з Товаром Учасник повинен передати Замовнику документи, що підтверджують безпечність та якість харчових продуктів, у тому числі забезпечують їх простежуваність, відповідно до Закону України Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів, інші необхідні документи, які належать до передачі разом з Товаром відповідно до чинного законодавства України. До таких документів належать бухгалтерські документи та документи, що засвідчують якість Товару які вказані в п. 5.4. Договору.
Відповідно до 2.2 договору зазначено, що строк придатності повинні відповідати строку визначеному у ДСТУ на цей вид товару і становити не менше ніж 8 місяців до кінцевого терміну придатності при температурному режимі зберігання від мінус 6 0С до мінус 11 0С включно до даного виду товару з дня поставки його на склад замовника.
Згідно п. 5.4. договору на кожну партію товару, що постачається, учасник зобов`язаний надати замовнику такі документи:
- рахунок-фактуру, підписану особою, уповноважену на підписання господарських та фінансових документів;
- видаткову накладну (у трьох примірниках), підписану особою, уповноважену на підписання господарських та фінансових документів;
- товарно-транспорту накладну (у разі перевезення товару автомобільним транспортом);
- оригінал декларації виробника про якість товару;
- експертний висновок про безпечність та відповідність Товару ДСТУ (оригінал або копія, завірена акредитованою лабораторією, яка його видала).
17.09.2018 на склад військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України відповідачем була здійснена поставка товару у кількості 4 500 кг (дата виготовлення 28.08.2018) на загальну суму 602 910, 00грн.
Під час приймання продукції було виявлено факт порушення маркування транспортної тари, а саме: етикетки були переклеєні по декілька раз, про що свідчили залишки старих етикеток із зазначенням дати виготовлення.
Відповідно до 7.4.1. Договору сторони узгодили, що за поставку товару з порушенням вимог щодо тари, упаковки та маркування учасник сплачує замовнику штраф у розмірі 2% вартості товару поставленого з порушенням таких вимог. Факт поставки товару з порушенням вимог щодо тари, упаковки та маркування підтверджується відповідним актом. У випадку відмови від підпису цього акту однієї із другою із сторін цього договору, запис про таку відмову зазначається у акті і підписується відповідно другою із сторін цього договору. Зазначений товар не зараховується учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк п`яти робочих днів з дня направлення повідомлення про порушення вимог щодо тари, упаковки та маркування. Сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором.
17.09.2018 при прийняті товару, з метою фіксування факту порушення вимог щодо маркування, уповноваженими представниками військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України і представником відповідача Голуженко Л.В. за дорученням від 14.09.2018 був складений акт №200, відповідно якого позивачем вирішено не приймати товар у кількості 4 500 кг.
20.09.2018 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія, в якій позивач вимагав від відповідача сплатити штраф за поставку товару з порушенням вимог щодо маркування в сумі 12 058,20 грн.
З матеріалів справи вбачається, що постачання відповідачем саме 17.09.2018 товару позивачу згідно умов договору від 31.07.2018 № 101/ВЗЗ-2018 та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- заявкою від 06.09.2018 № 1897 до договору від 31.07.2018 № 101/ВЗЗ-

2018;
- журналом в`їзду-виїзду техніки на територію позивача (обліковий № 3363 від 13.06.2018) з відомостями про в`їзд 17.09.2018 на територію позивача вантажного автомобіля МАН державний номерний знак НОМЕР_2 з вантажем у виді масла вершкового у супроводі представника відповідача Голуженко Л.В.;
- товарно-транспортною накладною № Р76 від 17.09.2018, складеною відповідачем;
- видатковими накладними № 5909 та № 5910 від 17.09.2018, складеними відповідачем;
- декларацією виробника від 17.09.2018 (посвідчення про якість № 17.9-1

на готову продукцію);
- експертним висновком № 003781 п/18 від 17.09.2018, складеним випробувальним центром Вінницької регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів;
- сертифікатом відповідності на масло солодковершкове селянське, складеним ДП ВІННИЦЯСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що отримавши від відповідача поставлений товар, був виявлений факт порушення маркування транспортної тари за що умовами договору передбачений штраф.
Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.
За приписами ст.16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Приписами ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України (надалі ГК України) визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.
Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.
Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору поставки від 31.07.2018 № 101/ВЗЗ-2018. Даний договір виходячи з його умов, є договором поставки. Свої зобов`язання за цим договором позивач виконав належним чином отримавши від відповідача товар, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими документами.
Під час приймання продукції позивачем було виявлено факт порушення маркування транспортної тари, що підтверджується актом, складеним за участю представника відповідача.
Доводи скаржника, що позивач звертаючись до суду з позовом надав суду лише акт від 17.09.2018 року №200, а завірені копії видаткових накладних №5909 та №5910 від 17.09.2018, товарно-транспортна накладна №Р76 від 17.09.2018, журнал в`їзду-виїзду техніки на територію позивача (обліковий №3363 від 13.06.2018) з відомостями про в`їзд 17.09.2018 надані після закриття підготовчого засідання, судом апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої істанції ухвалою від 20.03.2019 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у засіданні суду 23.04.2019, в свою чергу позивачем додано належним чином засвідчені копії вказаних документів до відповіді на відзив, який подано до суду першої інстанції 03.01.2019, тобто під час підготовчого провадження, а тому у суду відсутні підстави застосування ст. 207 ГПК України.
Заперечення скаржника в частині того, судом не встановлено факту направлення позивачем повідомлення про порушення вимог щодо тари, упаковки та маркування відповідно до п. 7.4.1 договору, а матеріали справи не містять доказів направленні такого повідомлення, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки таке повідомлення відповідно до умов договору не впливає на можливість позивача щодо нарахування штрафу.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до умов п. 7.4.1 цього договору у відповідача виникла відповідальність у вигляді сплати штрафу в сумі 12 058,20 грн за поставку товару з порушенням вимог щодо маркування.
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
До того ж, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 8 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах ФПК ГРОСС проти України, Лагун проти України, Буряк проти України, ТОВ Гержик проти України) суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених ст. 2 ГПК України.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі Фрідлендер проти Франції, Смірнова проти України).
З огляду на викладене, позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України є обґрунтованими та такими, які вірно задоволенні судом першої інстанції.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду Черкаської області від 21.05.2019 у справі № 925/1169/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
Разом з тим, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю Кап-Прод, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції та до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Кап-Прод на рішення господарського суду Черкаської області від 21.05.2019 у справі № 925/1169/18 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю Кап-Прод.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Кап-Прод залишити без задоволення, рішення господарського суду Черкаської області від 21.05.2019 року у справі № 925/1169/18 без змін.
Матеріали справи № 925/1169/18 повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Г.П. Коробенко