СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2019 р. Справа № 917/589/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Сіверін В.І. , суддя Слободін М.М.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Максименко Ю.П., довіреність

від відповідача: Тараненко С.О., ордер, адвокат; Тараненко А.С., довіреність

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Міського комунального підприємства Зіньківський Комунгосп Зіньківської міської ради, м. Зіньків Полтавської області (вх. № 2256 П/1)

на рішення господарського суду Полтавської області від 06.06.2019р., повний текст складено 10.06.2019р. (суддя Киричук О.А.)

у справі №917/589/19,

за позовом Державної екологічної інспекції Центрального округу, м. Полтава

до Міського комунального підприємства Зіньківський Комунгосп Зіньківської міської ради, м. Зіньків Полтавської області

про стягнення 63 519 грн. 57 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна екологічна інспекція Центрального округу, м.Полтава, звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Міського комунального підприємства Зіньківський Комунгосп Зіньківської міської ради про стягнення 63 519,57 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на проведення інспекцією планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, якою встановлено, що відповідачем за період з 26.06.2017 року по 13.07.2017 року здійснювався забір води без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням ст.44 Водного кодексу України, та стало підставою для розрахування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в сумі 63 519,57 грн., які позивач просив стягнути з посиланням на ст.ст.110,111 Водного кодексу України, ст.ст.68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Відповідач в свою чергу посилався на відсутність в його діях порушень, оскільки спеціальне водокористування здійснювалося на підставі дозволу №3/пл./49д-17, сплачувалися збори за спеціальне водокористування та користування надрами, що виключає настання цивільно-правової відповідальності у вигляді збитків.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 06.06.2019 р. у справі №917/589/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Міського комунального підприємства Зіньківський Комунгосп Зіньківської міської ради (вул. Дзержинського, 117, м. Зіньків, Полтавська область, 38100, Код ) 63519,57 грн. збитків, завданих державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Рішення мотивовано обґрунтованістю та доведеністю заявлених позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Міське комунальне підприємство Зіньківський Комунгосп Зіньківської міської ради звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що підприємство є монополістом у наданні послуг з водопостачання та водовідведення населенню міста Зіньків та прилеглих сіл. Посилається на сплату ним, в момент відсутності документу дозвільного характеру, зборів за спеціальне водокористування, що справляються з метою стимулювання раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів і включають рентну плату за спеціальне використання води та екологічний податок за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, які встановлюються Податковим кодексом України.

Зауважує, що роботи з отримання дозволу на спеціальне водокористування були розпочаті ним з 14.03.2017року. Підприємство через уповноважену особу 30.05.2017р. звернулося із заявою про продовження дії дозволу на спеціальне водокористування до Департаменту екології та природних ресурсів, проте документи були повернуті у зв`язку з втратою повноважень. Повторний пакет документів з відповідними змінами направлений відповідачем до Державного агенства водних ресурсів України 23.06.2017року, і вже 14.07.2017 року підприємством отримано дозвіл на спеціальне водокористування 3/пл./49д-17.

Крім того, апелянтом в апеляційній скарзі зазначено про проведення Інспекцією перевірки з низкою порушень, зокрема, абз.11 ч.2 ст.8 Закону України «Про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

В якості додатку до апеляційної скарги відповідачем додані копії: поточних індивідуальних технологічних нормативів використання питної води; рішення виконавчого комітету Зіньківської міської ради від 19.05.2017р. №104 «Про встановлення поточних індивідуальних технологічних нормативів використання питної води»; договору №007/17-Д від 14.03.2017року про надання послуг з підготовки документів для одержання дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення не оцінюються документи, додані апелянтом до апеляційної скарги, тобто лише на стадії апеляційного провадження (без клопотання про долучення їх до матеріалів справи), оскільки вказані матеріали не були предметом розгляду судом першої інстанції, а відповідачем не надано доказів неможливості подання цих документів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Крім того, МКП Зіньківський Комунгосп Зіньківської міської ради в апеляційній скарзі викладено доводи, які не зазначалися ним у відзиві на позов та не були предметом розгляду судом першої інстанції, зокрема, щодо порушень при проведенні перевірки, що відповідно до статті ст.165 Господарського процесуального кодексу України позбавляє відповідача права заперечувати проти такої обставини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019 р. сформовано колегію Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Склярук О.І., Сіверін В.І.

За результатами усунення недоліків, встановлених ухвалою від 29.07.2019 р. про залишення апеляційної скарги без руху, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства Зіньківський Комунгосп Зіньківської міської ради на рішення господарського суду Полтавської області від 06.06.2019 р. у справі № 917/589/19; встановлено строк для подання Державною екологічною інспекцією Центрального округу відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач у справі, Державна екологічна інспекція Центрального округу, проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, з підстав викладених у відзиві. Просить рішення господарського суду Полтавської області від 06.06.2019 р. у справі № 917/589/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Наполягає, що відповідно до п.9 ч.1 ст.44, ст.48, ст.49 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності відповідного дозволу. Факт забору води в період з 26.06.2017року по 13.07.2017року за відсутності дозволу на спеціальне водокористування відповідачем не заперечувався. Наголошує на відсутності доказів звернення відповідача за отриманням дозволу на спецводокористування у визначений термін до компетентного органу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 р. у справі №917/589/19 призначено розгляд апеляційної скарги Міського комунального підприємства Зіньківський Комунгосп Зіньківської міської ради на рішення господарського суду Полтавської області від 06.06.2019 р. у справі №917/589/19 на 26.09.2019 р. об 11:30 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2019 р. задоволено клопотання Державної екологічної інспекції Центрального округу про участь представника у судовому засіданні 26.09.2019 р. об 11:30 год. у справі №917/589/19 в режимі відеоконференції у приміщенні суду; доручено господарському суду Полтавської області забезпечити проведення відеоконференції 26.09.2019р. об 11:30 год. у приміщенні господарського суду Полтавської області, за участю представника Державної екологічної інспекції Центрального округу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2019р. оголошено перерву у судовому засіданні 26.09.2019 р. у справі № 917/589/19 до 07.10.2019 р. об 11:30 год. Судове засідання, призначене на 07.10.2019 року об 11:30 год., ухвалено провести в режимі відеоконференції. Доручено господарському суду Полтавської області забезпечити проведення відеоконференції 07.10.2019 р. об 11:30 год. за участю представника Державної екологічної інспекції Центрального округу.

У зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Склярук О.І., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2019 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Дучал Н.М., судді Сіверін В.І., Слободін М.М.

Представники апелянта у судових засіданнях підтримували доводи та вимоги апеляційної скарги. Представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією Східного апеляційного господарського суду встановлено наступне.

Державною екологічною інспекцією Центрального округу, м.Полтава в період з 28.08.2018 року по 10.09.2018 року було здійснено планову перевірку дотримання МКП «Зіньківський Комунгосп» вимог природоохоронного законодавства, результати якої оформлені актом №42/07-04 додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Перевіркою, яка проводилася за участю директора та головного інженера МКП «Зіньківський комунгосп», встановлено та в акті зафіксовано, зокрема, що згідно статуту МКП «Зіньківській Комунгосп» Зіньківської міської ради є юридичною особою, здійснює господарську діяльність на засадах повної самостійності. В наявності дозвіл на спеціальне водокористування від 14.07.2017року № 3/Пл/49д-17 на строк до 14.06.2022року. Джерело підземного водопостачання п`ятнадцять водних свердловин: 12-робочі, 3-законсервовані. Представлено попередній дозвіл на спеціальне водокористування від 20.07.2012року № 2075 на строк з 20.07.2012року по 25.06.2017року. В період з 26.06.2017р. по 13.07.2017року МКП «Зіньківській Комунгосп» здійснювався забір води без дозволу на спеціальне водокористування.

Облік води здійснюється повіреними (новими) лічильниками. Журнали обліку забраної води ведуться. Під час перевірки надано завірені копії сторінок з журналів обліку забраної підземної води з всіх діючих свердловин за відсутності дозволу. Згідно з записами в журналах обліку видобутої підземної води, сумарна кількість забраної води за період відсутності дозволу на спеціальне водокористування за період з 26.06.2017 по 13.07.2017 становить 20 243 м.куб. Представлено також звіт по використанню води за 2017 рік по формі № 2ТП-водгосп (річна). Зауважено про порушення ст.44 Водного кодексу України.

Державною екологічною інспекцією Центрального округу, м.Полтава складений розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування, розмір яких визначений в сумі 63519,57 грн.

Зазначено, що при здійсненні планової перевірки виявлено факт забору води в період з 26.06.2017 по 13.07.2017 за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, в результаті чого допущено самовільне користування водними ресурсами, що є порушенням ст.ст.44,49 Водного кодексу України. Згідно інформації, направленої листом від 07.09.2018 № 933, МКП «Зіньківській комунгосп», за період з 26.06.2017 по 13.07.2017 було видобуто за допомогою електронасосів підземних вод з водної свердловини, при відсутності дозволу на спеціальне водокористування, в обсязі 20 197 м. куб. Зауважено, що розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування, здійснено у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №389 від 20.07.2009 р., зареєстрованої Міністерством юстиції України 14.08.2009 за №767/16783. Ставка рентної плати за спеціальне використання підземних вод за 100 м3 води 62,9 грн.

Претензією від 24.09.2018 № 10/08-17 позивачем запропоновано відповідачеві відшкодувати збитки, заподіяні державі в розмірі 63519,57грн., яка залишена відповідачем без задоволення.

Зазначене стало підставою для звернення позивача з цим позовом до господарського суду.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються цим Законом, а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах (ч.ч. 1, 3 ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування (ст. 2 Водного кодексу України).

Усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать, зокрема, підземні води та джерела (ст.3 Водного кодексу України).

В розумінні ст. 1 Водного кодексу України, водокористуванням є використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів).; використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне(ст.46 Водного кодексу України).

Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб (ст.48 Водного кодексу України).

Згідно з приписами ст.49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. Спеціальне водокористування є платним.

Положення пункту 9 частини 1 статті 44 Водного кодексу України зобов`язують водокористувачів здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ст.ст. 110, 111 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій.

Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Приписами ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у разі самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) регламентовано Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року № 389 та зареєстрованою в Мін`юсті України від 14.08.2009р. за № 767/16783 зі змінами та доповненнями.

Отже, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема, внаслідок самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до п. 1.7. Методики, самовільне водокористування - використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.

Так, згідно з п.п. 9.1.,9.2. Методики, розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), здійснюється за формулою: З сам = 5 х W х Тар (грн.),(23), де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)); Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 куб. м, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 куб. м, води, яка входить до складу напоїв, - грн/куб. м). Фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Відповідачем не спростовано факт здійснення господарської діяльності в період з 26.06.2017 по 13.07.2017 за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України та підставою для стягнення збитків.

Термін дії дозволу на спеціальне водокористування №2075 від 20.07.2012р., яким відповідач зобов`язувався за місяць до закінчення терміну дії дозволу звернутись за отриманням нового дозволу, закінчився 25.06.2017р.

Проте, вказане звернення відбулося з недотриманням строку, передбаченого в дозволі на спеціальне водокористування №2075 від 20.07.2012р.

Протягом розгляду справи відповідач наголошував на своєчасності подання всіх документів, необхідних для отримання спеціального дозволу. Втім, матеріали справи свідчать, що після повернення 07.06.2017року Департаментом екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації(дії якого не оскаржені) документів, відповідачем лише 23.06.2017року було вдруге направлено пакет документів через Центр надання адміністративних послуг Полтавської міської ради, за результатом розгляду яких відповідачу і був 14.07.2017 року наданий дозвіл на спеціальне водокористування 3/пл./49д-17.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду унормовані статтею 1166 Цивільного кодексу України. За приписами зазначеної норми майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди (збитків); 3)причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою (збитками); 4) вини.

З аналізу правових норм, що регулюють порядок спеціального водокористування, вбачається, що закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування за відсутності рішення органу, що його видав, про припинення права відповідача на спеціальне водокористування не позбавляє останнього можливості продовжити строк такого водокористування у встановленому законом порядку. Водночас дії відповідача з використання вод після закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування без його продовження, незважаючи на відсутність рішення компетентного органу про припинення спеціального водокористування, вважаються самовільним водокористуванням.

Матеріалами справи підтверджено наявність всіх елементів складу правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків (шкоди), а саме: 1) протиправність поведінки в діях відповідача, яка полягає у порушенні правових норм, ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України; 2) наслідком діяльності відповідача, що пов`язана з самовільним забором води з підземного водоносного горизонту (свердловин) за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, закон визначає спричинення збитків (шкоди); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками (шкодою) полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав, а шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Відповідач, в процесі своєї діяльності здійснив самовільний забір води із підземного водоносного горизонту (свердловин), в порушення ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України, без відповідного на те дозволу, спричинивши державі збитки (причинно-наслідковий зв`язок); 4) вина відповідача полягає у несвоєчасному отриманні дозволу на спеціальне водокористування.

Колегія зазначає, що відповідачем не було доведено правомірності своєї поведінки, оскільки внаслідок припинення дії дозволу на спеціальне водокористування відповідач зобов`язаний був припинити відповідне водокористування.

Доводи МКП Зіньківський комунгосп, що воно є монополістом у наданні послуг з водопостачання та водовідведення населенню м.Зіньків та прилеглих сіл у відповідності до положень Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», жодним чином не скасовує і не звільняє відповідача від відповідальності за порушення ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України, з огляду на наступне.

Як вже зазначалося, спеціальне водокористування, в розумінні ст.48 Водного кодексу України, це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб. Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (ст.49 Водного кодексу України).

В свою чергу, в преамбулі Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» вказано, що наведений Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою.

Статтею 15 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» визначено, що господарська діяльність у сфері питного водопостачання включає: централізоване питне водопостачання міст, інших населених пунктів; питне водопостачання за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних); виробництво фасованої питної води; питне водопостачання за допомогою індивідуальних та колективних установок (пристроїв) підготовки питної води.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», забезпечення споживачів питної води централізованим питним водопостачанням, а також за допомогою пунктів розливу питної води (в тому числі пересувних) або фасованою питною водою здійснюють підприємства питного водопостачання. Підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі визначених документів, зокрема, дозволу на спеціальне водокористування або дозволу на користування надрами (у разі використання підземних вод).

Проте, підземні води це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Статтею 17 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» унормовано, що підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність відповідно до порядку спеціального водокористування, пов`язаного із застосуванням водопровідних мереж, споруд, технічних пристроїв для забору води безпосередньо з водних об`єктів. Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу, який видається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У дозволі на спеціальне водокористування визначаються ліміти та строки спеціального водокористування. Строки спеціального водокористування встановлюються органом, який видає дозвіл на спеціальне водокористування. У разі використання підземних вод для питного водопостачання відповідне підприємство повинне одержати згідно з законом дозвіл на користування надрами.

Отже, саме на відповідача, як на особу, яка забезпечує споживачів питною водою для певних потреб, вимогами Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» покладено обов`язок здійснювати відповідне водопостачання на підставі дозволу на спеціальне водокористування. При цьому, норми вказаного Закону носять імперативний, а не альтернативний характер, і відповідно, покладають на відповідача саме обов`язок своєчасно оформити відповідний дозвіл. Наведений Закон не містить виключень стосовно можливості надавати відповідні послуги без дозволу.

Враховуючи наведене, вірним є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення господарського суду Полтавської області від 06.06.2019р. у справі № 917/589/19.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Полтавської області від 06.06.2019р. у справі № 917/589/19 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства Зіньківський Комунгосп Зіньківської міської ради на рішення господарського суду Полтавської області від 06.06.2019р. у справі № 917/589/19 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 06.06.2019р.(повний текст складено 10.06.2019 р.) у справі №917/589/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.10.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя В.І. Сіверін

Суддя М.М. Слободін