ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2686/19

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Погорелової О.В
при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, м. Харків , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 , м. Харків
про стягнення 2858,30 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - Белая І.М.

відповідача - Кирилюк С.О.

третьої особи - Зіняк Я.Л.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Харківобленерго", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, відповідач, в якому просить суд стягнути з останнього на свою користь суму по пені 2301,32 грн., три проценти річних 133,28 грн., індекс інфляції - 423,70 грн. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії від 16.02.2005 №70247, в редакції додаткової угоди до вказаного договору від 01.01.2010.

Ухвалою суду від 21.08.2019 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 12.09.2019 о 10:30. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача було залучено Військову частину НОМЕР_1 .

05.09.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 2301,32 грн. пені та 423,70 грн. інфляційних втрат, в частині стягнення трьох процентів річних у розмірі 133,28 грн. просить суд винести рішення за наявними у справі матеріалами. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказує на те, що зроблений позивачем розрахунок пені та інфляційних втрат не можна вважати належним, достовірним та допустимим доказом, оскільки позивачем до матеріалів справи не надано офіційно затвердженого розміру облікової ставки НБУ, надрукованого в "Урядовому кур`єрі", на яку посилається позивач при нарахуванні пені за період, зазначений в позові та не надано офіційних даних про індекс інфляції в Україні, за період, за який виникла заборгованість. Також, відповідач вказує на те, що є бюджетною неприбутковою установою, тобто утримується за рахунок коштів відповідного (державного) бюджету.

09.09.2019 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких остання, зокрема, просить суд зменшити розмір пред`явленої позивачем до стягнення пені на 30%. В обґрунтування клопотання третя особа вказує на скрутну ситуацію у Збройних Силах України, та на те, що усі кошти, які є в наявності у Міністерства оброни України спрямовуються на підвищення обороноздатності країни.

09.09.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач відхиляє аргументи та міркування відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 12.09.2019, занесеною до протоколу судового засідання, судове засідання було відкладено до 10.10.2019 о 10:15.

У судовому засіданні 10.10.2019 представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні 10.10.2019 представник відповідача проти позову заперечував.

Представник третьої особи у судовому засіданні 10.10.2019 просив суд зменшити розмір пені.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд встановив наступне.

16 лютого 2005 року між АК "Харківобленерго" (постачальник) та В/Ч А-1451 (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії №70247 (надалі - договір).

Відповідно до п. 2.1.2. договору постачальник електричної енергії (позивач) зобов`язувався постачати електричну енергію, як різновид товару:

- в обсягах, визначених в розділі 5 договору, з урахуванням розділу 6, 7 договору, відповідно до додатку № 1 до договору "Договірні величини постачання електричної енергії і потужності споживачу" та додатка 2 "Порядок розрахунків";

- згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до правил улаштування електроустановок (далі ПУЕ) та гарантованого рівня надійності електропостачання згідно фактичної категорії, визначеної додатком № 8 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін";

- із дотриманням граничних показників якості електричної енергії на межі балансового розмежування.

Відповідно до п. 2.2.5. договору споживач зобов`язувався своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Пунктом 4.2.1. договору було встановлено, що за внесення платежів, передбачених пунктом 2.2.5. договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індекс інфляції. Сума пені нараховується споживачу з дати остаточного розрахунку, зазначеної в додатку № 2 "Порядок розрахунків", до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається в рахунку окремою строчкою.

05 січня 2015 року між АК "Харківобленерго" (постачальник), В/Ч А-1451 (споживач) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків (платник) була укладена додаткова угода до договору, за якою сторони внесли зміни у пункти 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 5, 6, 8, 9 додатку 2 до договору.

Відповідно до умов додаткової угоди платником за договором став Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків. Оплата за такі види нарахувань, як вартість електроенергії (у тому числі така, що надійшла на підставі визнаної претензії або за рішенням суду) з ПДВ, здійснюється платником протягом 10 операційних днів з моменту отримання споживачем рахунку та акта звіряння взаєморозрахунків. Безоблікове споживання електричної енергії з ПДВ, по актах перевірки порушень "Правил користування електричною енергією" (у т.ч. розкрадань) з ПДВ, підвищена плата за споживання електричної енергії понад договірну величину, підвищена плата за перевищення договірної величини потужності здійснюється споживачем на поточні рахунки постачальника зі спеціальним режимом використання у відповідному банку. Плата за такі види нарахувань, як надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сума пені, 3 % річних, індекс інфляції, плата за надання споживачу додаткових послуг (повторне підключення, перевірка та ремонт лічильників та інші послуги, надання яких погоджено з НКРЕ та Глав КЕУ ЗС України) та інші платежі, перераховуються платником на поточний рахунок постачальника в термін 10 операційних днів після отримання споживачем рахунку, акта звіряння взаєморозрахунків або акта виконаних робіт.

Тобто оплата обсягу спожитої електричної енергії (у тому числі така, що надійшла на підставі визнаної претензії або за рішенням суду) з ПДВ, оплата нарахувань з надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, нарахування пені, 3% річних, індексу інфляції, плата за надання споживачу додаткових послуг (повторне підключення, перевірка та ремонт лічильників та інші послуги, надання яких погоджено з НКРЕ та Глав КЕУ ЗС України) та інші платежі перераховуються платником на поточний рахунок постачальника в термін 10 операційних днів після отримання споживачем рахунку, акту звіряння взаєморозрахунків або акту виконаних робіт.

Згідно позову позивач вказує, що він, як постачальник, виконав свої зобов`язання по договору у повному обсязі, але відповідачем умови договору щодо сплати спожитої електричної енергії були виконані несвоєчасно, з простроченням оплати платежів.

Фактична сума боргу відповідача за грудень 2018 року у сумі 13667,62 грн. була підтверджена рішенням господарського суду Харківської області від 10.05.2019 по справі № 922/1001/19 та стягнута на користь АТ Харківобленерго. Відповідач допустив прострочення оплати за спожиту електроенергію за грудень 2018 року, у зв`язку з чим станом на 01.07.2019 заборгованість відповідача склала 13667,62 грн.

В зв`язку з викладеним, позивачем на суму невиконаного зобов`язання 13667,62 грн. (борг за грудень 2018 року) було нараховано: 2301,32 грн. - пеня за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2019 року, 423,70 грн. - індекс інфляції за березень, квітень, травень та червень 2019 року, 133,28 грн. - три відсотки річних за березень, квітень, травень, червень 2019 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 2 статті 343 ГК України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 2301,32 грн., трьох процентів річних у розмірі 133,28 грн. та інфляційних втрат у розмірі 423,70 грн., є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо клопотання третьої особи про зменшення розміру пені на 30% суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, та лише у виняткових випадках.

За таких обставин, суд не вважає даний випадок винятковим, оскільки заявник посилається на ті обставини, що причиною невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем у встановлений строк є несвоєчасне фінансування підприємства відповідача з державного бюджету України та його незадовільний майновий стан, проте документального підтвердження майнового становища відповідача до суду не було надано.

Крім того, суд зазначає, що затримка бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності або зменшення розміру пені за порушення договірного зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446.

Також, суд зазначає, що зменшення суми пені не повною мірою узгоджується з приписами ст. 551 ЦК України, ст. 223 ГК України щодо врахування інтересів як боржника, так і кредитора при зменшенні судом розміру неустойки (штрафних санкцій).

За таких обставин суд відмовляє в задоволені клопотання третьої особи про зменшення розміру пені.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у розмірі 1921,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, , п/р НОМЕР_2 в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629) - пеню у розмірі 2301,32 грн., три проценти річних у розмірі 133,28 грн., інфляційні втрати у розмірі 423,70 грн. та 1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач - Акціонерне товариство "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ).

Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_3 (61103, м. Харків, вул. Дерев`янко, 3, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Повне рішення підписано 15 жовтня 2019 року.

Суддя О.В. Погорелова