УХВАЛА

щодо розгляду заяви про відвід судді

м. Київ

08.10.2019Справа № 910/21454/17

За позовом ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П.

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Представники учасників справи:

від позивача Невмержицький В.П. (адвокат);

від відповідача Лях К.М. (адвокат);

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Алексенко В.Ю . (адвокат);

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Терещенко Т.М. (адвокат).

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2017 року до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (позивач) надійшла позовна заява № 09-8-8/1746 від 28.11.2017 року в якій викладені позовні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-3764/2-1 від 29.12.2011 року в сумі 12 917 864,59 доларів США (що за курсом НБУ станом на 22.11.2017 року становить 344 222 794,39 грн.) та 114 937 938,02 грн. з них: заборгованості по кредиту - 12 500 000,00 доларів США, заборгованості по процентам - 417 864,59 доларів США, пені по кредиту - 87 434 586,35 грн., пені по процентам - 314 033,89 грн., 3% річних по тілу кредиту - 26 759 909,36 грн., 3% річних по процентам - 119 408,42 грн. та штрафу - 310 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/21454/17, розгляд справи призначено на 26.12.2017 року.

15.12.2017 року набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 року, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017 року судом постановлено здійснювати розгляд справи № 910/21454/17 у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 06.02.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2018 року залучено до участі у справі № 910/21454/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-Західна залізниця".

В судовому засіданні 06.02.2018 року судом оголошено перерву до 02.03.2018 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Згідно ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Так, в судовому засіданні 02.03.2018 року судом ухвалено продовжити строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів, в засіданні оголошено перерву до 15.03.2018 року, про що учасників справи було повідомлено під розписку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2018 року у справі №910/21454/17 було призначено судову економічну експертизу, проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, зобов`язано учасників судового процесу надати на вимогу експерта всі необхідні для проведення судової експертизи документи, зупинено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2018 року поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13.11.2018 року.

В підготовчому засіданні 13.11.2018 року судом оголошувалася перерва.

04.12.2018 року до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання зобов`язання припиненим та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 року в задоволені клопотання про поновлення Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" пропущеного процесуального строку для пред`явлення зустрічного позову у справі №910/21454/17 відмовлено, зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання зобов`язання припиненим та зобов`язання вчинити дії та додані до нього документи повернуто заявнику.

18.12.2018 року до Господарського суду м. Києва надійшла апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 року про повернення зустрічного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 року зупинено провадження у справі № 910/21454/17 до перегляду Північним апеляційним господарським судом в порядку апеляційного провадження ухвали Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 року у справі № 910/21454/17.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року у справі № 910/21454/17 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 11.03.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2018 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2019 року у справі №910/21454/17.

19.03.2019 року матеріали справи № 910/21454/17 були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 року поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 09.04.2019 року.

В підготовчому засіданні 09.04.2019 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 року замінено позивача у справі № 910/21454/17 - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на його правонаступника - ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П., підготовче засідання відкладено на 14.05.2019 року.

В підготовчому засіданні 14.05.2019 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 року зупинено провадження у справі № 910/21454/17 до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 910/5180/19, зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 910/21454/17.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 року апеляційну скаргу ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. (VR Global Partners, L.P.) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 року у справі № 910/21454/17 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 року про зупинення провадження у справі № 910/21454/17 скасовано, матеріали справи № 910/21454/17 передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

20.08.2019 року матеріали справи № 910/21454/17 були повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2019 року поновлено провадження у справі № 910/21454/17, підготовче засідання призначено на 10.09.2019 року.

В підготовчому засіданні 10.09.2019 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", підготовче засідання відкладено на 01.10.2019 року.

В підготовчому засіданні 01.10.2019 року судом оголошувалася перерва.

В підготовчому засіданні 01.10.2019 року представник відповідача подав заяву б/н від 08.10.2019 року «Про відвід судді». Заява про відвід мотивована тим, що під час розгляду справи відповідачем неодноразово заявлялося ряд клопотань, в задоволені яких судом було відмовлено, що позбавило АТ «Українська залізниця» належним чином реалізувати свої права та інтереси, що порушує принципи господарського судочинства, зокрема, рівність всіх перед судом та Законом, а також змагальності сторін. На твердження відповідача, зазначені обставини викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Коткова О.В., що є підставою для його відводу від розгляду даної справи. Вказана заява подана заявником з посиланням на приписи ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно зі ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Статтею 198 Господарського процесуального кодексу України передбачено, зокрема, що головуючий відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. Головуючий вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку з дотриманням прав учасників судового процесу.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність (ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03.05.2007, суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

У рішенні в справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункт 52).

В рішенні у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Суд зазначає, що задоволення чи відмова у задоволенні клопотань є процесуальними рішеннями суду, які не порушують принципів пропорційності, змагальності сторін та не зобов`язують суд автоматично задовольняти чи відмовляти у задоволенні такої ж кількості клопотань інших учасників справи.

Фактично у поданій заяві заявник надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, у тому числі висловлює незгоду з діями судді щодо відмови в задоволенні поданих АТ «Українська залізниця» клопотань.

У даному випадку суд зазначає, що заперечення заявника щодо відмови в задоволені його клопотань можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду у даній справі, однак не можуть бути підставою для відводу.

Згідно з ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідивши зміст поданої заяви про відвід судді, судом встановлено, що заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували упередженість та необ`єктивність судді, безпосередньо та однозначно вказували на його упереджене ставлення до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" або особисту прихильність до інших учасників справи.

Суд, ознайомившись із заявою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/21454/17, дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Пунктом 5 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку встановленому пунктом 5 частини першої статті 228 цього Кодексу - до вирішення питання про відвід.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 910/21454/17 до вирішення питання про відвід судді Коткова О.В.

Керуючись ст.ст. 38, 39, 228, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Визнати відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/21454/17 необґрунтованим.

2. Зупинити провадження у справі № 910/21454/17 до вирішення питання про відвід судді Коткова О.В.

3. Заяву про відвід судді Коткова О.В. від розгляду справи № 910/21454/17 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили 08 жовтня 2019 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 10 жовтня 2019 року.

Суддя О.В. Котков