СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2019 р. Справа № 917/1269/19

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: за участю секретаря судового засідання: за участю представників сторін: від позивача від відповідача 1 від відповідача 2 від відповідача 3 Стойка О.В. Істоміна О.А., Попков Д.О. Склярук С.І. Пушкарьова В.І. за довіреністю (адвокат); Не з`явився; Не з`явився; Не з`явився;
розглянувши апеляційну скаргу Карлівської міської ради м.Карлівка, Полтавська область
на ухвалу господарського суду Полтавської області
від 25.07.2019р.
у справі № 917/1269/19 (суддя Кльопов І.Г.)
за позовом: до відповідачів: Карлівської міської ради м.Карлівка, Полтавська область Державного реєстратора Реєстраційної служби Полтавської області Мущенко Оксани Олександрівни Карлівської районної ради Полтавської області Відділу управління комунальним майном
провизнання протиправною та скасування державної реєстрації права комунальної власності

В С Т А Н ОВ И В:

В липні 2019 року Карлівська міська рада (далі - Позивач) звернулась з позовом до Державного реєстратора Реєстраційної служби Полтавської області Мущенко Оксани Олександрівни (далі Відповідач-1), Карлівської районної ради Полтавської області (далі Відповідач-2), Відділу управління комунальним майном (далі Відповідач-3), що належить до спільної власності територіальних громад Карлівського району про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права комунальної власності територіальної громади Карлівського району в особі Карлівської районної ради Полтавської області на земельну ділянку, кадастровий номер :50:006:0757, площею 0,5758 га, що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Карлівка, вулиця Заводська, 1, номер запису про право власності: 26645479, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 216.

Одночасно Позивач подав до Господарського суду Полтавської області заяву про забезпечення позову, в якій просив суд забезпечити позов шляхом заборони Карлівській районній раді Полтавської області та Відділу управління комунальним майном, що належить до спільної власності територіальних громад Карлівського району, вчиняти дії щодо визначення оцінки, організації аукціону та продажу земельної ділянки, кадастровий номер :50:006:0757, площею 0,5778 га, що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Карлівка, вулиця Заводська, 1.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.07.2019р. відмовлено в задоволенні заяви Карлівської міської ради Полтавської області від 24.07.19р. про забезпечення позову.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу господарського суду скасувати, а скаргу задовольнити.

Зокрема, апелянт зазначив, що судом першої інстанції залишено поза увагою та не досліджувалося взагалі те, що Відповідачами по суті прийняті рішення про відчуження майна земельної ділянки кадастровий номер :50:006:0757, площею 0,5778 га, що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Карлівка, вулиця Заводська, 1, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до продажу вказаної земельної ділянки.

Скаржник зазначив також про те, що державним реєстратором Мущенко О.О. протиправно зареєстроване право комунальної власності на зазначену земельну ділянку, оскільки дана земельна ділянка є власністю територіальної громади міста Карлівка в особі Карлівської міської ради Полтавської області, що прямо передбачено законом.

Від Відповідача-2 на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, але він не може бути прийнятий та приєднаний до матеріалів справи у зв`язку із тим, що він не засвідчений електронним цифровим підписом. Це також підтверджується актом Східного апеляційного господарського суду №13-35/346 від 27.09.19.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 07.10.2019 року представник Позивача надав пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, підтримавши свої вимоги.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, оскільки вони не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Питання, що пов`язані із забезпеченням позову, врегульовані Господарським процесуальним кодексом України.

Предметом позову у цій справі є вимога щодо визнання протиправною та скасування державної реєстрації права комунальної власності територіальної громади Карлівського району в особі Карлівської районної ради Полтавської області, на земельну ділянку кадастровий номер :50:006:0757, площею 0,5778 га, що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Карлівка, вулиця Заводська, 1, номер запису про право власності: 26645479, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 216.

В заяві про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо визначення оцінки, організації аукціону та продажу даної земельної ділянки, Позивачем зазначалося, що такий спосіб забезпечення є гарантією що земельна ділянка не буде продана з аукціону та Карлівська міська рада не понесе прямих витрат у вигляді неотриманих доходів до бюджету.

В оскаржуваній ухвалі суд посилався, зокрема, на норми статей 136, 137 та ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, зробивши висновок, що позивач не надав доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та дійшов висновку, що дана заява не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку про необхідність та доцільність забезпечення позову.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову Карлівська міська рада посилалась на рішення позачергової двадцять четвертої сесії Карлівської районної ради Полтавської області сьомого скликання від 17 липня 2019 року "Про внесення змін до плану приватизації об`єктів спільної власності територіальних громад Карлівського району на 2019 рік", відповідно до якого до продажу через аукціон підлягає земельна ділянка площею 0,5778 га. Зазначене рішення було долучено до заяви у якості доказу відповідного наміру Відповідачів.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 234 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу, який вимагає забезпечення позову.

Мотивувальна частина оспорюваної ухвали не містить оцінки обґрунтованості доводів заявника та мотивів, з яких суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог заявника, в ній наведено лише перелік норм закону та методичні вимоги, з яких має виходити суд при розгляді відповідної заяви.

Крім того, у висновку суду зазначено про відсутність посилань на докази, якими Позивач обґрунтовує необхідність забезпечення позову, хоча такий доказ копія рішення позачергової двадцять четвертої сесії Карлівської районної ради Полтавської області сьомого скликання від 17 липня 2019 року "Про внесення змін до плану приватизації об`єктів спільної власності територіальних громад Карлівського району на 2019 рік", відповідно до якого до продажу через аукціон підлягає спірна земельна ділянка заявником був доданий до заяви.

Проте оцінки зазначених доводів судом не надано, хоча наявність такого рішення Відповідачем не спростована.

Отже, зазначена ухвала не відповідає вищенаведеним вимогам процесуального законодавства не забезпечує право заявника на справедливий суд, що з урахуванням вимог ст.ст. 275, 277 Господарського процесуального кодексу України підлягає виправленню в суді апеляційної інстанції шляхом зміни її мотивувальної частини в редакції даної постанови за наступними мотивами.

За змістом ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

Проте, предметом позову є лише вимога про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права комунальної власності Відповідача-2 на земельну ділянку, проте задоволення вимог в цій редакції не передбачає здійснення заходів примусового характеру, направлення на витребування цієї ділянки або інших дій щодо реалізації права власності.

Також задоволення відповідних заходів забезпечення не направлено на захист або поновлення прав (законних інтересів) Позивача в межах заявленого позову, оскільки вимог, спрямованих на відновлення або захист права власності (або інших пов`язаних прав) ним не заявлено.

Враховуючи це, відсутні підстави забезпечення позову шляхом заборони Карлівській районній раді Полтавської області та Відділу управління комунальним майном вчиняти дії щодо визначення оцінки, організації аукціону та продажу зазначеної земельної ділянки, оскільки вимога про захист права власності Позивача в межах заявлених вимог відсутня.

За наведених підстав, висновок суду першої інстанціїї про відмову в забезпеченні позову, що викладений в резолютивній частині ухвали є обґрунтованим, проте за мотивів, наведених у даній постанові.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що мотивувальна частина ухвали господарського суду Полтавської області від 25.07.2019 у справі № 917/1269/19 підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, а резолютивна частина ухвали залишається без змін.

Оскільки судова колегія не знайшла підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Позивача.

Керуючись ст. 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Карлівської міської ради, м.Карлівка, Полтавська область на ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.07.2019р. у справі №917/1269/19 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.07.2019р. у справі №917/1269/19 змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції постанови апеляційної інстанції.

Резолютивну частину ухвали господарського суду Полтавської області від 25.07.2019р. у справі №917/1269/19 залишити без змін.

Судові витрати, що пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Карлівську міську раду, м.Карлівка, Полтавська область.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11.10.2019

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков