Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р. Справа № 906/655/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Величко Д.В.

від відповідачів та третьої оосби: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2 ,

2) ОСОБА_3 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітал-Інтер"

про розірвання договору, про скасування та поновлення запису в реєстрі щодо відомостей про учасника товариства

Позивач звернувся з позовом, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Вітал-Інтер", який укладений 10.02.2015 року між позивачем ОСОБА_1 (продавцем) та відповідачем ОСОБА_2 (покупцем).

При цьому позивач посилається на те, що за вказаним договором вона продала відповідачу свою частку в статутному капіталі товариства, однак покупець не розрахувався, тобто істотно порушив умови договору.

Також позивач просить вилучити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості відносно ОСОБА_3 як засновника ТОВ "Вітал-Інтер" (), якому належить частка у статному капіталі в розмірі 99 % (дев`яносто дев`ять відсотків) вартістю 6 930 000.00 грн. та поновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості відносно ОСОБА_1 як засновника ТОВ "Вітал-Інтер" (), якій належить частка у статному капіталі в розмірі 99 % (дев`яносто дев`ять відсотків) вартістю 6 930 000.00 грн.

При цьому позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 відчужила придбану у позивача частку відповідачу ОСОБА_3 . А оскільки відповідач ОСОБА_2 прострочила оплату придбаної частки, то позивач має право вимагати її повернення (ст.694 ЦК України). Належним способом захисту права позивача, на її думку, буде скасування та поновлення запису в реєстрі щодо відомостей про учасника товариства, про що і просить позивач.

Також позивач зазначає, що відповідача ОСОБА_3 не можна розглядати як добросовісного набувача частки, оскільки останній не проявив належної обачливості та дбайливості при придбання частки у відповідача ОСОБА_2 , так як повинен був перевірити підстави набуття цієї частки відповідачем ОСОБА_2 .

Також позивач зазначає, що 1-й відповідач не мала право відчужувати частку без згоди позивача, оскільки мало місце публічне обтяження до сплати 1-м відповідачем на користь позивача вартості цієї частки.

Ухвалою суду від 07.11.18 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 03.12.18 та встановлено строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали. Ухвала суду вручена 2-му відповідачу 12.11.18, третій особі - 16.11.18.

03.12.18 від 2-го відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому 2-й відповідач повідомив про неотримання ухвали про відкриття провадження та просив надати строк для підготовки заперечень (відзиву) на позов.

Ухвалою від 03.12.18, яка занесена в протокол судового засідання, суд задовольнив вказане клопотання 2-го відповідача та відклав підготовче засідання до 18.12.18, тобто фактично суд продовжив строк для подання відзиву до наступного судового засідання, тобто до 18.12.18

18.12.18 електронною поштою та 21.12.19 поштою від 2-го відповідача надійшов відзив на позов з додатками. При цьому відзив зданий до поштового відділення 17.12.18.

З викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем не порушено строк надання відзиву.

У відзиві 2-й відповідач позов не визнає, зазначає, що він на законних підставах набув права власності на частку в товаристві, не зобов`язаний був перевіряти підстави набуття частки продавцем (1-м відповідачем), не зобов`язаний був перевіряти оплати частки продавцем попередньому власнику. Зазначає про хибність висновку позивача про відсутність у 1-го відповідача прав відчувати свою частку, вважає частка не перебувала в заставі, оскільки відповідного договору (застави) не укладалось.

09.01.19 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про необґрунтованість заперечень відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з тих самих підстав.

Відповідачі та третя особа представників до суду не направили.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні досліджені матеріали реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітал-Інтер» (далі Товариство), яка отримана на запит суду від Черняхівської районної державної адміністрації. З реєстраційної справи встановлено, що:

- 12.12.07 загальними зборами Товариства затверджено статут, відповідно до якого учасниками Товариства були ОСОБА_4 з часткою в статутному капіталі 99% та ОСОБА_5 з часткою 1%.

- 17.04.08 ОСОБА_4 звернувся із нотаріально посвідченою заявою, в якій повідомив про відступлення своє частки позивачу ОСОБА_6

- 22.04.08 відбулися загальні збори Товариства за участю учасників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , якими узгоджено вищевказане відступлення часток Товариства та затверджено нову редакцію статуту.

- Відповідно до статуту Товариства, редакція якого затверджена загальними зборами від 22.04.08, учасником Товариства, серед інших, значилась позивач ОСОБА_1 із часткою в статутному капіталі 99%.

- 10.02.15 між позивачем та 1-м відповідачем ОСОБА_2 укладено договір (який позивач просить розірвати у даному позові), за яким позивач продала а 1-й відповідач купив частку в Товаристві в розмірі 99% статутного капіталу за 1 млн. грн.

- 19.02.15 позивач ОСОБА_1 звернулась із нотаріально посвідченою заявою до Товариства, в якій підтвердила, що вона відступає свою часту в Товаристві в розмірі 99% громадянці ОСОБА_2 (1-й відповідач у справі)

- 19.02.15 відбулися загальні збори Товариства за участю учасників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , на якими серед іншого вирішено затвердити продаж позивачем свої частки в товаристві на користь 1-го відповідача ОСОБА_2 та затвердити нову редакцію статуту.

- Відповідно до статуту Товариства в редакції, яка затверджена 19.02.15 загальними зборами Товариства, позивач ОСОБА_1 не є учасником Товариства, натомість, учасником Товариства значиться 1-й відповідач ОСОБА_2

- 21.12.16 1-й відповідач ОСОБА_2 звернулась до Товариства із нотаріально посвідченою заявою, в якій підтвердила факт продажу своєї частки в Товаристві в розмірі 99% статутного капіталу на користь 2-го відповідача ОСОБА_3

- 24.01.17 укладеного договір купівлі продажу частки у статутному капіталі Товариства, за яким 1-й відповідач ОСОБА_2 продала а 2-й відповідач ОСОБА_3 купив частку в Товаристві в розмірі 99% статутного капіталу.

- 24.01.17 відбулися загальні збори учасників товариства за участю, серед інших, 1-го відповідача ОСОБА_2 в особі представника. Зборами вирішено затвердити продаж частки учасника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та затвердити нову редакцію статуту.

- Відповідно до статуту Товариства в редакції, яка затверджена 24.01.17 загальними зборами Товариства, 1-й відповідач ОСОБА_2 не є учасником Товариства, натомість, учасником Товариства значиться 2-й відповідач ОСОБА_3 з часткою у статутному капіталі 99%.

Оригінали перелічених вище документів знаходяться в реєстраційній справі Товариства, копії приєднані до матеріалів судової справи.

Позивач просить розірвати договір купівлі продажу від 10.02.15, який укладений між позивачем та 1-м відповідачем ОСОБА_2 . За умовами вказаного договору позивач продала 1-му відповідачу належну їй (позивачу) частку у статутному капіталі Товариства, розмір якої становить 99% статутного капіталі за 1 млн грн., які покупець зобов`язався сплатити не пізніше 01.08.15. Мотивуючи підстави для розірвання договору позивач зазначає про не виконання покупцем обов`язку щодо оплати, що на думку позивача є істотним порушенням договору.

Відповідно д ст. 651 ч.2 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідачами не надано доказів оплати на користь позивача обумовленої договором суми, що свідчить про порушення 1-м відповідачем умов договору. Разом з тим це порушення не є істотним, оскільки відсутні підстави для висновку, що внаслідок завданої цим порушенням шкоди позивач значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, оскільки за наявних обставин закон надає право позивачу вимагати (в тому числі шляхом подання позову) від 1-го відповідача оплати за договором з метою отримання того, на що вона розраховувала при укладенні цього договору. Зокрема, така вимога була заявлена позивачем в претензії 1-му відповідачу (а.с.76)

Обгрунтовуючи позов позивач також посилається на ст. 694 ч.1,4 ЦК України, де вказано, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

Вказана норма не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки вимоги про розірвання договору та про повернення товару є різними способами захисту з різним предметом доказування та різними наслідками. Задоволення вимоги про розірвання договору унеможливлює задоволення вимоги про повернення майна (в порядку ст. 694 ч.4 ЦК України) і навпаки.

Вимога про повернення частки в товаристві на підставі ст. 694 ЦК України до 1-го відповідача не може бути задоволена, оскільки на момент подачі позову 1-й відповідач цієї частки не мав.

Така ж вимога з таким же обґрунтуванням до 2-го відповідача є безпідставною, оскільки 2-й відповідач не є покупцем по відношенню до позивача.

Також суд констатує, що власником частки, яку позивач просить повернути собі шляхом внесення та вилучення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є 2-й відповідач, який набув власність за договором, який є чинним, та зареєстрував власність у встановленому законом порядку.

Вказівка позивача на те, що 1-й відповідач не мав права відчужувати свою частку в майні Товариства до проведення розрахунків з позивачем, не ґрунтується на законі. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про заборону 1-му відповідачу здійснити таке відчуження, отже до спірних правовідносин не підлягає застосуванню норма статті 388 ЦК України щодо витребування майна у добросовісного набувача.

Недобросовісності набувача (2-го відповідача) не встановлено. Мотиви позивача з цього приводу є надуманими та такими, що не узгоджуються із законом.

З урахуванням викладеного суд відмовляє в задоволені позову повністю.

Керуючись статтями 129, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 15.10.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек. з повідом.)

3-4- відповідачам (рек. з повідом.)

5- третій особі (рек. з повідом.)