ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2870/19

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву ТОВ «Транс-Сервіс» про забезпечення позову (вх.№2-5035/19 від 16.10.2019)

У справі №916/2870/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" (вул.Транспортна, 20/1, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000, )

до відповідача: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (вул.Праці, 6, м. Чорноморськ, Одеська область, 68001, )

про визнання продовженим, визнання договору укладеним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" про визнання договору укладеним. Ухвалою від 04.10.2019 було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.11.2019.

16.10.2019 до суду надійшла уточнена позовна заява (вх.№2-5037/19), в якій позивач, керуючись ст. 46 ГПК України, заявляє про зміну предмету позову, з урахуванням уточнень просить:

1. Визнати продовженим Договір оренди рухомого майна від 01 жовтня 2014 року №347-О між орендодавцем - ДЕРЖАВНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ «ЧОРНОМОРСЬК» та орендарем - ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТРАНС-СЕРВІС» на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

2. Визнати укладеним договір оренди між орендодавцем -ДЕРЖАВНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ «ЧОРНОМОРСЬК» та орендарем - ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТРАНС-СЕРВІС» на умовах, викладених в Договорі оренди рухомого майна, направленому орендодавцю ТОВ «Транс-Сервіс» з листом від 25 вересня 2019 року за вих.№530/09, об`єкт оренди: - портальний кран «Кондор» (портовий № 16, інв.. № 3851), рік випуску 1983; - портальний кран «Кондор» (портовий № 19, інв.. № 3827), рік випуску 1977; - портальний кран «Кондор» (портовий № 57, інв. № 3859), рік випуску 1985; - портальний кран «Кондор» (портовий № 114, інв.. № 3863), рік випуску 1986; - портальний кран «Кондор» (портовий № 115, інв.. № 3445), рік випуску 1978.

3. Застосувати умови Договору оренди рухомого майна, направленого орендодавцю ТОВ «Транс-Сервіс» листом від 25 вересня 2019 року за вих.№530/09, об`єкт оренди: - портальний кран «Кондор» (портовий № 16, інв.. № 3851), рік випуску 1983; - портальний кран «Кондор» (портовий № 19, інв.. № 3827), рік випуску 1977; - портальний кран «Кондор» (портовий № 57, інв. № 3859), рік випуску 1985; - портальний кран «Кондор» (портовий № 114, інв.. № 3863), рік випуску 1986; - портальний кран «Кондор» (портовий № 115, інв.. № 3445), рік випуску 1978, до відносин між сторонами, які виникли з 02 жовтня 2019 року.

Враховуючи наявність у позивача права до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви відповідно до ч.3 ст. 46 ГПК України, суд приймає її до розгляду.

Також, 16.10.2019 до суду надійшла заява ТОВ «Транс-Сервіс» про забезпечення позову (вх.№2-5035/19 від 16.10.2019). У цій заяві позивач просить заборонити Державному підприємству «Морський торговельний порт «Чорноморськ» вилучати, забирати рухоме майно, яке перебуває у користуванні ТОВ «Транс-Сервіс», а саме: - портальний кран «Кондор» (портовий № 16, інв.. № 3851), рік випуску 1983; - портальний кран «Кондор» (портовий № 19, інв.. № 3827), рік випуску 1977; - портальний кран «Кондор» (портовий № 57, інв. № 3859), рік випуску 1985; - портальний кран «Кондор» (портовий № 114, інв.. № 3863), рік випуску 1986; - портальний кран «Кондор» (портовий № 115, інв.. № 3445), рік випуску 1978, та заборонити чинити перешкоди у користуванні вказаним майном до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

В обґрунтування позову заявлено, що між позивачем та відповідачем 01.10.2014 укладено Договір оренди рухомого майна №347-О (далі Договір), відповідно до якого відповідач (орендодавець) передає позивачеві (орендарю) в строкове платне користування окреме індивідуально визначене рухоме майно, що знаходиться на балансі ДП «МТП Чорноморськ», вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку і становить за незалежною оцінкою 54 316 424 грн. без ПДВ. Додатком № 1 до даного Договору визначено перелік майна, що передається в оренду, а саме: - портальний кран «Кондор» (портовий № 16, інв.. № 3851), рік випуску 1983, стан - задовільний; - портальний кран «Кондор» (портовий № 19, інв.. № 3827), рік випуску 1977, стан - задовільний; - портальний кран «Кондор» (портовий № 57, інв. № 3859), рік випуску 1985, стан - добрий; - портальний кран «Кондор» (портовий № 114, інв.. № 3863), рік випуску 1986, стан - добрий; - портальний кран «Кондор» (портовий № 115, інв.. № 3445), рік випуску 1978, стан - добрий.

Вказує, що Договір укладено на п`ять років, тобто до 01.10.2019. Зазначає, що у березні 2018 року звертався до відповідача із проханням погодити продовження строку дії Договору оренди на п`ять років до 01.10.2024 р. включно, також у січні 2019 року звертався із проханням погодити продовження строку дії Договору на десять років до 01.10.2029 включно. Зазначає, що позивачем було отримано лист відповідача про те, що для вирішення питання щодо пролонгації строком до 01.10.2029 Договору відповідач просить замовити проведення незалежної оцінки орендованого майна з метою визначення орендної ставки. У свою чергу, вказує, що позивачем було направлено порту Звіт №2027 про незалежну оцінку вартості портового обладнання, а також позивач знову просив внести зміни до Договору щодо терміну дії та орендної плати з урахуванням відповідного звіту про оцінку майна.

Зазначає, що направляв проект Договору про внесення змін, а наприкінці серпня 2019 року направляв додатково лист про наявність наміру та господарського інтересу у пролонгації орендних відносин шляхом укладення договору оренди на новий строк на тих самих умовах. Листом від 02.09.2019 відповідач повідомив позивача, що має намір використовувати об`єкти оренди за Договором оренди для власних потреб, що виключає пролонгацію орендних відносин та укладання договору оренди на новий строк. Після цього позивач вказує, що ним у вересні було знову направлено листи із проектом нового договору оренди.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що основним видом діяльності ТОВ «Транс-Сервіс» є транспортне оброблення вантажів. При цьому 18.09.2014 між позивачем та Регіональним відділенням ФДМУ по Одеській області було укладено Договір оренди нерухомого майна строком на сорок дев`ять років до 18.09.2063 р. включно, згідно із яким в оренду надано нерухоме майно (нежитлові приміщення складу № 8, криту рампу складу № 8, відкриту НОМЕР_1 складу №8, складський майданчик І складу №8), загальною площею 22 113,70 кв.м, за адресою: Одеська область, місто Іллічівськ, Сухолиманська, 32, (далі Майно), що обліковується на балансі Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (на цей час ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ»). Зазначене майно було передано в оренду з метою проведення вантажних операцій, обслуговування та зберігання вантажів, та розміщення офісних приміщень.

Зазначає, що позивач є портовим оператором, який здійснює діяльність в межах Морського порту «Чорноморськ», крім того, між позивачем та ДП «Адміністрація морських портів України» укладено Договір про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) від 22.12.2017 р. №166-П-АМПУ-17 (із змінами від 18.04.2019 року), строком на 3 роки від дати його підписання. Відповідно до умов цього Договору Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причалу(ів) №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 11, 12, 14, 15 Іллічівської філії ДП «АМПУ» (надалі Послуга), що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за Послуги.

Таким чином, посилається на те, що у розумінні положень із ст. 1 Закону України «Про морські порти Украйни», позивач є портовим оператором (стивідорною компанією), що здійснює експлуатацію морського терміналу у межах Морського торговельного порту «Чорноморськ», (що включає технологічно пов`язані об`єкти портової інфраструктури - причали, вантажний склад №8, криту рампу складу № 8, відкриту НОМЕР_1 складу №8, складський майданчик І складу №8 в тилу причалів №12, №11, які забезпечують навантаження-розвантаження та зберігання вантажів), та проводить вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів, а також інші пов`язані з цим види господарської діяльності.

При цьому, вказує, що майно, яке передане в оренду відповідачем за Договором оренди, передане саме з метою виконання орендарем вантажних операцій, а передані портальні крани розташовані на причалах №№12,14,15 на яких ТОВ «Транс-Сервіс» здійснює навантаження вантажів зернових, тріски деревинної, шроту, вантажів в біг-бегах, тощо, «прямим варіантом» - за технологічної схемою «ж/д вагон/автомобіль портальний кран судно».

Зазначає, що у поточному 2019 році (за січень - вересень) позивачем було перевантажено зернових 617 293,925 тис. тон вантажів, в тому числі «прямим варіантом» перевантаження із застосуванням портальних кранів 218 483,185 тис. тон, що складає більше третини від обсягу перероблених вантажів - 35,4%. На жовтень 2019 року заплановано до перевантаження із застосуванням портальних кранів 60 тис. тон зернових та 10 тис. тон інших вантажів. Вказує, що станом на момент подачі цієї заяви позивачем на жовтень підтверджено постановку до причалів №№12,14,15 під навантаження суден - т/х «IJSSEIDJK»/ т/х «FEHN LYRA» на 05.10 07.10.2019 р., 4,5 тис. тон, т/х «AMALT» на 10.10 17.10.2019 р., 25 тис. тон та т/х «Cornelia» на 10.10 15.10.2019 р., 23 тис. тон.

У той же час, за умовами Договору строк дії договору - до 01.10.2019 року включно, водночас, відповідачем не визнаються права на оренду рухомого майна, в порушення вимог частини 1 статті 777 ЦК України та частини 3 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», які гарантують позивачеві продовження договірних відносин, та переважне право на укладення договору оренди на новий строк.

Вказує, що внаслідок невизнання відповідачем фактів продовження договірних відносин, та переважного права на укладення договору оренди на новий строк, існує ризик безпідставного витребування орендованого майна. Вважає, що зазначене, може призвести до негативних наслідків, таких як:

- унеможливлення для позивача здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт на причалах №№12,14,15, що фактично призведе до зупинення роботи підприємства та зриву виконання позивачем контрактів на перевалку вантажів, укладених з клієнтами;

- унеможливлення виконання позивачем своїх зобов`язань перед ДП «Адміністрація морських портів України», орендодавцями РВ ФДМУ по Одеській області та самим Відповідачем - ДП «МТП «Чорноморськ», а в кінцевому рахунку - перед державним бюджетом;

- завдання великих збитків та шкоди правам і інтересам трудового колективу підприємства, що налічує понад 250 працівників.

При цьому позивач просить звернути увагу на те, що відмова відповідача від продовження Договору була отримана тільки за місяць до дати закінчення строку договору, що позбавило ТОВ «Транс-Сервіс» можливості запобігти вищевказаним наслідкам.

Також зазначає, що відповідно до Угоди про співробітництво від 22.08.2014, укладеної між ТОВ «Транс-Сервіс» та ДП «ІМТП», починаючи з жовтня 2014 року позивачем було прийнято на роботу за переведенням 197 осіб, а станом на 15.10.2019 кількість колишніх працівників ДП «ІМТП», переведених до позивача, складає 129 осіб, з яких докерів-механізаторів, задіяних у перевантаженні вантажів із застосуванням орендованих портальних кранів - 69 осіб. Отже, у разі припинення користування кранами позивач не зможе запропонувати даним працівникам іншої роботи та буде змушено провести їх скорочення, що призведе до конфліктів та загострення соціальної напруги в колективах обох підприємств.

В обґрунтування ризиків зазначає, що від адміністрації морського порту «Чорноморськ» надійшов лист від 26.09.2019 №339/15-06-01.01-05-2431, яким позивача просять «прибрати портальні крани з території причалів №№14-15».

Вважає, що заборона відповідачу вилучати, забирати портальні крани, що перебувають у користуванні позивача, та чинити перешкоди у користуванні вказаним майном до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, - є заходом забезпечення, співмірним предмету позовних вимог, обґрунтованим та адекватним, який також не порушує прав сторін по справі, або прав будь-яких третіх осіб.

В якості зустрічного забезпечення пропонує застосувати зустрічне забезпечення позову у вигляді зобов`язання позивача щомісячно перераховувати плату користування майном на поточний рахунок Відповідача на умовах, викладених в додатку до листа ТОВ «Транс-Сервіс» від 25 вересня 2019 року за вих№530/09, а саме: щомісячно, починаючи із жовтня 2019 року перераховувати на поточний рахунок відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 1 076 721,27 гривень, безготівковими платежами не пізніше 15-го числа місяця наступного за звітним, із застосуванням коригування платежів за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, та нараховувати ПДВ на суму платежу у порядку, визначеному законодавством.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з урахуванням уточнених позовних вимог, суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову є правом суду.

За приписами ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретними заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При цьому, види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У даному випадку позивачем при зверненні до суду обрано способи захисту порушеного права у вигляді визнання продовженим Договору оренди рухомого майна від 01 жовтня 2014 року №347-О на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та про визнання укладеним договору оренди, застосування його умов з 02 жовтня 2019 року.

Таким чином, позовна заява містить немайнові вимоги, рішення про задоволення яких не вимагатиме примусового виконання.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ч.1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч.1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки у даному разі позивач звернувся до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку, за переконанням суду, не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічний висновок щодо застосування норми права (ст.ст.136-137 ГПК України) до спірних правовідносин викладений у Постанові Об`єднаної Палати КГС від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, який цілком враховується господарським судом при винесенні відповідної ухвали.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 01.10.2014 було укладено Договір оренди рухомого майна №347-О, згідно з яким відповідач передав позивачеві в оренду: - портальний кран «Кондор» (портовий № 16, інв.. № 3851), рік випуску 1983, стан - задовільний; - портальний кран «Кондор» (портовий № 19, інв.. № 3827), рік випуску 1977, стан - задовільний; - портальний кран «Кондор» (портовий № 57, інв. № 3859), рік випуску 1985, стан - добрий; - портальний кран «Кондор» (портовий № 114, інв.. № 3863), рік випуску 1986, стан - добрий; - портальний кран «Кондор» (портовий № 115, інв.. № 3445), рік випуску 1978, стан - добрий.

Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Транс-Сервіс» є транспортне оброблення вантажів.

19.04.2019 між позивачем та Регіональним відділенням ФДМУ по Одеській області було укладено Договір про викладення тексту Договору оренди нерухомого майна, що належить до Державної власності, від 18.09.2014 у новій редакції. Відповідно до Договору від 19.04.2019 Орендодавець (Регіональне відділення ФДМУ по Одеській області) передає, а Орендар (позивач) приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (нежитлові приміщення складу № 8, криту рампу складу № 8, відкриту НОМЕР_1 складу №8, складський майданчик І складу №8), загальною площею 23928,00 кв.м, за адресою: Одеська область, місто Іллічівськ, Сухолиманська, 32, (далі Майно), що обліковується на балансі ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ». Зазначене майно було передано в оренду з метою проведення вантажних операцій, обслуговування та зберігання вантажів, та розміщення офісних приміщень. Договір укладено до 18.09.2063 включно. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, право користування за позивачем зареєстровано у Державному реєстрі.

Крім того, між позивачем та ДП «Адміністрація морських портів України» укладено Договір про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) від 22.12.2017 р. №166-П-АМПУ-17 (із змінами від 18.04.2019 року), строком на 3 роки від дати його підписання. Відповідно до умов цього Договору Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причалу(ів) №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 11, 12, 14, 15 Іллічівської філії ДП «АМПУ» (надалі Послуга), що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за Послуги. Послуга надається з метою забезпечення позивачем (Портовим оператором) вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) в межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції (конструктивної ширини) споруди.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 1 Закону України «Про морські порти України» портовий оператор (стивідорна компанія) - суб`єкт господарювання, що здійснює експлуатацію морського терміналу, проводить вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів, обслуговування суден і пасажирів, а також інші пов`язані з цим види господарської діяльності.

Позивач є портовим оператором (стивідорною компанією), що здійснює експлуатацію морського терміналу у межах Морського торговельного порту «Чорноморськ», що включає технологічно пов`язані об`єкти портової інфраструктури, які забезпечують навантаження-розвантаження та зберігання вантажів), та проводить вантажно-розвантажувальні роботи, обслуговування та зберігання вантажів, а також інші пов`язані з цим види господарської діяльності.

При цьому майно, яке передане в оренду відповідачем (портальні крани «Кондор»), передане саме з метою виконання Орендарем вантажних операцій.

Позивачем надано копію робочої технологічної карти перевантаження, відповідно до якої до підйомно-транспортного обладнання відноситься кран портальний «Кондор», при цьому для технологічної схеми 1 «вагон-хоппер-2 крана (балансир, підвіска)-трюм (вагон-хоппер самопливом)» необхідні 2 портальні крани «Кондор»; для технологічної схеми 2 «вагон-хоппер-2 крана (балансир, підвіска)-трюм (вагон-хоппер сапопливом) з перестановкою залізничних візків на інший залізничний путь» необхідні 2 портальні крани «Кондор»; для технологчіної схеми 3 «вагон-хоппер-2 крана (балансир-підвіска)-механізований бункер-мобільний конвейер-склад» необхідні 2 портальних крана «Кондор»; для технологічної схеми 5 «трюм-кран (ГРФ) трюм (штивка)» необхідний 1 портальний кран «Кондор».

Відповідно до довідки ТОВ «Транс-Сервіс» за січень-вересень 2019 року позивачем було перевантажено усього 617293,925 тис.тон, а з допомогою портальних кранів 218483,185 тис.тон. При цьому, згідно із заявкою позивача №522/09 від 18.09.2019 на ім`я заступника начальника адміністрації Іллічівського морського порта заплановані обсяги перевалки у жовтні 2019 року складають 60000 тон зернових, та 10000 тон інших вантажів.

Також позивачем надано докази наявності заяв про постановку до причалів №№12,14,15 під навантаження суден - т/х «IJSSEIDJK»/ т/х «FEHN LYRA» на 05.10 07.10.2019 р., 4,5 тис. тон, т/х «AMALT» на 10.10 17.10.2019 р., 25 тис. тон та т/х «Cornelia» на 10.10 15.10.2019 р., 23 тис. тон.

У випадку невизнання відповідачем права позивача на користування портальними кранами «Кондор» існує ризик вилучення орендованого майна, що, з огляду на зазначене вище, може призвести до унеможливлення здійснення позивачем навантажувально-розвантажувальних робіт. Вказане призведе до фактичного зупинення основного виду діяльності позивача транспортне оброблення вантажів. З урахуванням вказаного, вбачається існування ризику невиконання позивачем своїх договірних зобов`язань перед третіми особами.

Крім того, позивач також вказує на можливість завдання великих збитків та шкоди правам і інтересам трудового колективу підприємства, що налічує понад 250 працівників.

Позивачем надано копію угоди про співробітництво від 22.08.2014, укладеної між ТОВ «Транс-Сервіс» та ДП «ІМТП», відповідно до якої Порт та Підприємство гарантували працівникам у кількості від 187 до 200 осіб прийом за переведенням з Порту на роботу до Підприємства (позивача) на умовах безстрокового трудового договору. Позивач надає довідку про те, що у відповідності до цієї угоди, починаючи з жовтня 2014 року позивачем було прийнято на роботу за переведенням 197 осіб, а станом на 15.10.2019 кількість колишніх працівників ДП «ІМТП», переведених до позивача, складає 129 осіб, з яких докерів-механізаторів, задіяних у перевантаженні вантажів із застосуванням орендованих портальних кранів - 69 осіб.

Отже, у разі припинення користування кранами існує обґрунтований ризик можливого скорочення працівників, задіяних на відповідній роботі.

При цьому позивач просить звернути увагу на те, що відмова відповідача від продовження Договору була отримана тільки за місяць до дати закінчення строку договору, що позбавило ТОВ «Транс-Сервіс» можливості запобігти вищевказаним наслідкам.

За таких обставин, суд вважає, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству «Морський торговельний порт «Чорноморськ» вилучати, забирати рухоме майно, яке перебуває у користуванні позивача, а саме портальні крани, - та заборонити чинити перешкоди у користуванні вказаним майном може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Суд приходить до висновку, що наведені заходи до забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки обрані позивачем заходи до забезпечення позову співвідносяться з предметом позову, а, отже, існує конкретний зв`язок між заходами до забезпечення позову і предметом позову (аналогічний висновок викладений у постанові ВС від 04.02.2019 у справі №910/8245/18).

Таким чином, враховуючи пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, оскільки, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів позивача, зокрема, права на безперешкодне здійснення господарської діяльності, відновлення якого у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову буде утрудненим, а також може призвести до нанесення позивачу збитків, що позбавить Підприємство ефективності обраного способу захисту, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачам.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40).

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що вказані позивачем заходи не належать до заходів забезпечення позову, вжиття яких не допускається згідно до ч.5 ст. 137 ГПК України.

Щодо зустрічного забезпечення суд вказує, що положеннями ст. 141 ГПК України встановлено право суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом.

Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

З метою недопущення збитків відповідача як Орендодавця майна у вигляді неотримання плати за користування майном, позивач пропонує застосувати зустрічне забезпечення позову у вигляді зобов`язання позивача щомісячно перераховувати плату користування майном на поточний рахунок відповідача на умовах, викладених в додатку до листа ТОВ «Транс-Сервіс» від 25 вересня 2019 року за вих№530/09, а саме: щомісячно, починаючи із жовтня 2019 року перераховувати на поточний рахунок Відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 1 076 721,27 гривень, безготівковими платежами не пізніше 15-го числа місяця наступного за звітним, із застосуванням коригування платежів за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, та нараховувати ПДВ на суму платежу у порядку, визначеному законодавством.

З урахуванням задоволення заяви про забезпечення позову, враховуючи, що запропоновані заявником заходи зустрічного забезпечення позову є співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову, суд вважає за необхідне встановити зустрічне забезпечення шляхом встановлення обов`язку позивача щомісячно перераховувати плату користування майном на поточний рахунок відповідача на умовах, викладених в додатку до листа ТОВ «Транс-Сервіс» від 25 вересня 2019 року за вих№530/09, а саме: щомісячно, починаючи із жовтня 2019 року перераховувати на поточний рахунок Відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 1 076 721,27 гривень, безготівковими платежами не пізніше 15-го числа місяця наступного за звітним, із застосуванням коригування платежів за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, та нараховувати ПДВ на суму платежу у порядку, визначеному законодавством.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 144, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ТОВ «Транс-Сервіс» про забезпечення позову (вх.№2-5035/19 від 16.10.2019) задовольнити.

2. Заборонити Державному підприємству «Морський торговельний порт «Чорноморськ» вилучати, забирати рухоме майно, яке перебуває у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс", а саме: - портальний кран «Кондор» (портовий № 16, інв.. № 3851), рік випуску 1983; - портальний кран «Кондор» (портовий № 19, інв.. № 3827), рік випуску 1977; - портальний кран «Кондор» (портовий № 57, інв. № 3859), рік випуску 1985; - портальний кран «Кондор» (портовий № 114, інв.. № 3863), рік випуску 1986; - портальний кран «Кондор» (портовий № 115, інв.. № 3445), рік випуску 1978, та заборонити чинити перешкоди у користуванні вказаним майном до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Стягувачем за даною ухвалою є: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" (вул.Транспортна, 20/1, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000, )

Боржником за даною ухвалою є: Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (вул.Праці, 6, м. Чорноморськ, Одеська область, 68001, )

3. Встановити зустрічне забезпечення шляхом встановлення обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс" (вул.Транспортна, 20/1, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000, ) щомісячно, починаючи із жовтня 2019 року перераховувати на поточний рахунок Відповідача плату за користування майном у розмірі запропонованої орендної плати - 1 076 721,27 гривень, безготівковими платежами не пізніше 15-го числа місяця наступного за звітним, із застосуванням коригування платежів за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, та нараховувати ПДВ на суму платежу у порядку, визначеному законодавством.

Ухвала набрала чинності 17.10.19 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвалою господарського суду Одеської області.

Суддя Волков Роман Володимирович