ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/2376/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат"

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Антонік С.Г., судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.)

від 21.06.2019

у справі № 904/2376/18

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат"

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"

третя особа: Національний банк України

про визнання заставодержателем за договором застави,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1.Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 у справі №904/2376/18 повернуто позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" без розгляду.

1.2. Не погодившись із вказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019.

1.3. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків, а саме: подати заяву/клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з відповідними доказами та обґрунтуванням інших причин такого пропуску.

1.4. Оскільки Приватне акціонерне товариство "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" не усунуло недоліків апеляційної скарги у строк, визначений апеляційним господарським судом, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2019 вказана апеляційна скарга повернута без розгляду. При цьому суд апеляційної інстанції керувався частиною 4 статті 174, частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

2. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

2.1. Не погоджуючись з ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2019, Приватне акціонерне товариство "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати.

2.2. В обґрунтування касаційної скарги Приватне акціонерне товариство "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" посилається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням процесуальних норм, зокрема щодо права особи на справедливий та неупереджений судовий розгляд, і принципу верховенства права, оскільки апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" не містила надуманих недоліків, а навпаки мала повне обґрунтування причин пропуску процесуального строку на оскарження ухвали суду першої інстанції про повернення позову і в суду апеляційної інстанції не було підстав повертати її без розгляду. Так, 26.02.2019 на адресу Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшла інша ухвала Господарського суду Дніпропетровської області про поновлення провадження у справі № 904/2376/18, яка датована тим же самим числом - 18.02.2019. Ухвала ж Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 про повернення без розгляду позовної заяви Комбінату так і не була вручена скаржнику, а про її наявність і зміст стало випадково відомо аж 03.05.2019 з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, про що Приватне акціонерне товариство "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" чітко зазначило в апеляційній скарзі і підтвердило це відповідною роздруківкою з даного реєстру із автоматичним зазначенням зверху дати роздрукування вказаної ухвали суду із сайту ЄДРСР. Вимога суду апеляційної інстанції щодо обґрунтування інших причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали про повернення позову є неправомірною та безпідставною, оскільки всі наявні і документально підтверджені причини цього строку були обґрунтовано викладені в апеляційній скарзі Комбінату.

2.3. У відзиві на касаційну скаргу Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

2.3. Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат"

3. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався суд

3.1. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків, а саме: подати заяву/клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з відповідними доказами та обґрунтуванням інших причин такого пропуску.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019, суд апеляційної інстанції виходив з такого:

- оскільки оскаржувану ухвалу постановлено 18.02.2019, дата складення та підписання повного тексту ухвали - 18.02.2019, то строк на апеляційне оскарження, визначений законодавством, сплив 28.02.2019. При цьому скаржником апеляційна скарга подана 11.05.2019, безпосередньо до канцелярії господарського суду, про що здійснена відмітка на першому аркуші апеляційної скарги;

-в апеляційній скарзі (п.1 прохальної частини скарги) скаржник просив поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали суду. В обґрунтування поважності причин пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 скаржник, зокрема, зазначив, що станом на день звернення з апеляційною скаргою так і не отримав копію оскаржуваної ухвали суду; вказана ухвала була постановлена без виклику апелянта, а про її існування останній дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 03.05.2019, тобто, з урахуванням положень статті 256 Господарського процесуального кодексу України, строк на апеляційне оскарження ухвали суду спливає 13.05.2019, в свою чергу, скаржником скаргу подано 11.05.2019;

-розглянувши вказане клопотання, апеляційний господарський суд визнав підстави, наведені скаржником в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, неповажними, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою суду першої інстанції від 18.02.2019 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" та додані до неї документи повернуто без розгляду. 19.02.2019 зазначена вище ухвала направлена на адресу, зокрема скаржника, та отримана останнім 26.02.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвал суду (а.с.109, т.5). Отже, доводи скаржника про неотримання ухвали суду на момент подання апеляційної скарги спростовані матеріалами справи. Скаржником же апеляційна скарга подана 11.05.2019 та в обґрунтування підстав пропуску строку на подання скарги наведені підстави, спростовані матеріалами справи.

3.2. Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до поштового повідомлення (№ 761), яке повернулося до суду, ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 у даній справі скаржник отримав 28.05.2019.

3.3. Оскільки Приватне акціонерне товариство "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" не усунуло недоліків апеляційної скарги у строк, визначений апеляційним господарським судом, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2019 вказана апеляційна скарга повернута без розгляду. При цьому суд апеляційної інстанції керувався частиною 4 статті 174, частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

3.4. Разом з тим колегія суддів вважає, що ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2019 винесена з порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

3.5. Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

3.6. Згідно із статтею 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

3.7. Частинами 1-4 статті 260 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційна скарга реєструється у день її надходження до суду апеляційної інстанції та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

3.8. У пункті 4 частини першої статті 261 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

3.9. Виходячи зі змісту наведених норм процесуального права у разі звернення з апеляційною скаргою на судове рішення місцевого господарського суду з порушенням встановлених строків його оскарження особа, яка звертається з цією скаргою, у клопотанні про поновлення строку має навести причини, підтверджені відповідними доказами, які перешкоджали їй звернутися з апеляційною скаргою у межах встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження. Дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, суд має залишити апеляційну скаргу без руху, надавши скаржнику можливість зазначити інші підстави для поновлення цього строку. Лише у разі визнання цих причин неповажними або у випадку незвернення з відповідною заявою у встановлені строки у відкритті апеляційного провадження має бути відмовлено на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

3.10. Отже, з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи зі змісту статей 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції, встановивши, що Приватне акціонерне товариство "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" не усунуло недоліків апеляційної скарги у строк, визначений апеляційним господарським судом, не подавши заяву/клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з відповідними доказами та обґрунтуванням інших причин такого пропуску, мав відмовити у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, а не повертати апеляційну скаргу товариства без розгляду.

При цьому колегія суддів зазначає, що і сам апеляційний суд попередив про такі процесуальні наслідки апелянта, що вбачається зі змісту ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначено, що слід звернути увагу, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

3.11. З огляду на викладене, ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2019 підлягає зміні шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції даної постанови та зміни резолютивної частини.

3.12. Доводи касаційної скарги колегією суддів відхиляються, з огляду на таке.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Як засвідчує позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

При цьому згідно з усталеною практикою Суду вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається зазначати підстави, однією з яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у справі за їх участю. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, пункт 27, рішення від 26.04.2007 та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99 від 14.10.2003).

Отже, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

При цьому відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Посилаючись на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням процесуальних норм, зокрема щодо права особи на справедливий та неупереджений судовий розгляд, і принципу верховенства права, оскільки апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" не містила надуманих недоліків, а навпаки мала повне обґрунтування причин пропуску процесуального строку на оскарження ухвали суду першої інстанції про повернення позову і в суду апеляційної інстанції не було підстав повертати її без розгляду, Приватне акціонерне товариство "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат", разом з тим не спростувало встановлених судом апеляційної інстанції обставин отримання товариством оскаржуваної ухвали суду першої інстанції 26.02.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвал суду (а.с.109, т.5). Окрім того, Приватне акціонерне товариство "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" не обґрунтувало чому заходи щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження шляхом пошуку таких відомостей на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, були вчинені лише 03.05.2019, враховуючи те, що позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійній вимоги щодо предмета спору, подана власне самим товариством, 23.01.2019, та беручи до уваги визначені процесуальним законом строки прийняття відповідного рішення за результатами розгляду такої позовної заяви.

4. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

4.1. Відповідно до частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

4.2. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

4.3. Частиною 1 статті 311 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення (частина 2 статті 311 Господарського процесуального кодексу України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина 4 статті 311 Господарського процесуального кодексу України).

4.4. Оскільки судом апеляційної інстанції замість частини 4 статті 260, пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України було застосовано частину 2 статті 260 та частину 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до ухвалення незаконного рішення про повернення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 у справі № 904/2376/18, тоді як суд мав відмовити у відкритті апеляційного провадження, ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2019 підлягає зміні шляхом зміни її мотивувальної та резолютивної частин.

5. Судові витрати

6.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2019 у справі № 904/2376/18 змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції даної постанови суду.

3. Резолютивну частину ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2019 у справі № 904/2376/18 викласти в такій редакції:

"Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 у справі № 904/2376/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та підлягає оскарженню в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з додатками, на 64 аркушах, в т.ч. платіжне доручення № від 06.05.2019р."

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Г. Вронська