ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2436/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Ельфа", м. Харків
до Приватної фірми "Альфа-Україна Лізинг", м.Мерефа Харківської області
про стягнення 6515,30 грн.
за участю представників:

позивача - Чибісова Н.М. (довіреність №01 від 18.07.19);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

01.08.2019 року позивач - Приватне підприємство "Ельфа" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватної фірми "Альфа-Україна Лізинг" про стягнення 6515,30 грн., з яких 5889,22 грн. боргу, 138,44 грн. 3% річних, 487,64 грн. інфляційних, а також 1921,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №АЛ-03/08-12 від 03.08.2012 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 28.08.2019 року.

28.08.2019 року судом оголошено протокольну ухвалу на підставі ст. 216 ГПК України про відкладення розгляду справу на 23.09.2019 р.

23.09.2019 року судом оголошено протокольну ухвалу на підставі ч.1 ст.216 ГПК України про задоволення клопотання відповідача та відкладення розгляду справи на 02.10.2019 року о 12:00.

02.10.2019 року відповідач надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№23559), у зв`язку з зайнятістю представника відповідача в іншому судовому процесі. При цьому відповідач посилається у клопотанні на статті КАС України, замість норм ГПК України.

У судовому засіданні 02.10.2019 року позивач покладався на розсуд суду щодо відкладення розгляду справи. Заявив усне клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Судом 02.10.2019 року оголошено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та про відмову в задоволенні клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.216 ГПК України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу; якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Беручи до уваги строк розгляду справи, враховуючи, що розгляд справи вже відкладався за клопотанням відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.ч.2, 8 ст.80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.1 ст.119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач не довів належними та необхідними доказами неможливість надання вищезазначених доказів у встановлений строк, тому суд відмовляє в клопотанні позивача про долучення доказів.

У судовому засіданні 02.10.2019 року позивач позов підтримував повністю та просив його задовольнити.

У судове засідання 02.10.2019 року відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач не скористався своїми процесуальними правами, відзив на позовну заяву не надав.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення позивача, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

03.08.2012 року сторони уклали договір поставки №АЛ-03/08-12, за умовами якого Приватна фірма «Альфа-Україна Лізинг» (відповідач) є покупцем, а Приватне підприємство "Ельфа" (позивач) є постачальником.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.

Відповідно до п.2.2. договору, сторони погоджують асортимент, кількість товару шляхом надіслання покупцем заявки постачальнику, складеної на підставі специфікації. Асортимент та кількість товару партії поставки, сторони вказують у видатково-прибуткових накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п.2.5. договору, поставка партії товару вважається виконаною постачальником в момент передачі партії товару покупцю. Перехід права власності на товар, а також перехід ризику випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) товару від постачальника до покупця відбувається в момент підписання покупцем видатково-прибуткової накладної на партію товару.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що ціна товару, яка входить у партію поставки товару, підтверджується у заявці покупця та вказується у видатково-прибуткових накладних. Зміна ціни товару після його поставки покупцю не допускається.

Згідно з п.4.3. договору сума договору складається з суми вартості партій товарів, поставлених постачальником на протязі строку дії цього договору.

Пунктом 5.1. договору сторони передбачили, що оплата за кожну поставлену партію товару здійснюється покупцем періодично, протягом 45 банківських днів з моменту поставки товару на склад покупця, виходячи з ритмічності поставок товару по даному договору.

Оплата здійснюється покупцем на підставі цього договору та накладної, за якою передавався товар, або на підставі рахунку (п. 5.3. договору).

Відповідно до п. 6.1. договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством.

Згідно з пунктами 9.1., 9.2. договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін, і діє протягом одного року. Договір автоматично пролонгується на той самий строк, якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення дії договору письмово не заявить про бажання розірвати його.

У відповідності до п.9.3. договору закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань та за відповідальність по порушенню, яке мало місце під час дії цього договору.

В межах договору поставки № АЛ-03/08-12 Приватне підприємство «Ельфа» (позивач) поставило, а Приватна фірма «Альфа-Україна Лізинг» (відповідач) прийняла на умовах даного договору товар на загальну суму 7803,12 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними:

- № 35389 від 16.11.2016 на суму 836,04 грн.;

- № 35390 від 16.11.2016 на суму 737,64 грн.;

- № 37161 від 30.11.2016 на суму 1700,28 грн.;

- № 40060 від 27.12.2016 на суму 2404,98 грн.;

- № 40061 від 27.12.2016 на суму 1237,74 грн.;

- № 39964 від 27.12.2016 на суму 887,04 грн.

Станом на 31 травня 2017 року між сторонами за договором було складено акт звіряння розрахунків за період - травень 2017 року, відповідно до якого заборгованість Приватної фірми «Альфа-Україна Лізинг» з урахуванням повернення товару склала 7288,02 грн.

Після травня 2017 року Приватною фірмою «Альфа-Україна Лізинг» частково була оплачена вказана сума заборгованості, у зв`язку з чим, її розмір склав 5889,22грн. (7288,02 грн. - 1398,80 грн. = 5889,22 грн.).

Станом на 17.09.2018 року сума заборгованості за договором поставки склала 5889,22 грн., яка на даний час Приватною фірмою «Альфа-Україна Лізинг» не погашена.

У зв`язку з порушенням Приватною фірмою «Альфа-Україна Лізинг» грошового зобов`язання Приватним підприємством «Ельфа» направлена на адресу останньої претензія про погашення заборгованості у розмірі 5889,22 грн. за договором поставки № АЛ-03/08-12 від 03.08.2012 року, яка залишена без задоволення.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч.1 ст.174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно із положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки, відповідно до ст.712 ЦК України та ст.265 ГК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений строк.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі та повністю не розрахувався за поставлений товар у визначений умовами договору строк, доказів протилежного суду не надав, суд дійшов висновку, що останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором на суму 5889,22 грн., а отже позовні вимоги щодо стягнення основного боргу є правомірними, обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи і тому підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначене, умови укладеного Договору та порушення виконання зобов`язання відповідачем, позивачем за період з 18.09.18р. по 30.06.19 р. було нараховано 138,44 грн. 3% річних та 487,64 грн. інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню 3% річних та інфляційних втрат суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню у сумі 138,44 грн. 3% річних та 455,75 грн. інфляційних втрат, в іншій частині слід відмовити, у зв`язку з невірним розрахунком.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору розподіляються між сторонами пропорційно задоволених вимог, таким чином судовий збір у розмірі 1911,60 грн. покладається на відповідача, решта залишається за позивачем у зв`язку з частковою відмовою у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 80, 86, 129, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Приватної фірми "Альфа-Україна Лізинг" (адреса: 62472, Харківська обл., Харківський р-н, м.Мерефа, вул.Дніпропетровська, б.223, кім.8-10; ; р/р НОМЕР_1 , банк ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ІПН , Св-во ПДВ №100320197) на користь Приватного підприємства "Ельфа" (адреса: 61005, м.Харків, вул.Малинівська, 7; ; р/р НОМЕР_2 , банк АТ "Укрсиббанк", МФО 351005, ІПН 40, Св-во ПДВ №100327258) за договором поставки №АЛ-03/08-12 від 03.08.2012 року 5889,22 грн. боргу, 138,44 грн. 3% річних, 455,75 грн. інфляційних, 1911,60 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "07" жовтня 2019 р.

Суддя К.В. Аріт