ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2019 р. Справа№ 910/6148/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Пашкіної С.А.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання: Гуцал О.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 02.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича

на рішення Господарського суду міста Києва

від 18.07.2018

у справі №910/6148/18 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк

"Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича

про стягнення 222 067, 79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач, ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича (далі - відповідач, ФОП Хілько І.Г.) про стягнення загалом 222 067,79 грн., з яких:

- 142 222,59 грн. - заборгованість за кредитом;

- 24 647,24 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п. 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов;

- 36 000,00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов;

- 19 197,96 грн. - заборгованість з пені, нарахованої згідно пункту 3.2.8.10.1 Умов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору банківського обслуговування від 14.03.2014 позивач надав кредит, а відповідач належним чином грошове зобов`язання по поверненню кредиту не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом в сумі 142 222,59 грн., заборгованість за відсотками - 24 647,24 грн., заборгованість із зобов`язань щодо сплати комісії за користування кредитом - 36000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Також, позивачем за прострочення сплати відповідачем заборгованості за кредитом, відсотками та комісією нарахована пеня в сумі 19197,96 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №910/6148/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - задоволено повністю, вирішено стягнути з Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 142 222,59 грн. заборгованості по кредиту, 24 647,24грн. заборгованості по відсоткам, 36 000,00 грн. заборгованості по комісії, 19 197,96 грн. пені та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 331, 02 грн.

08.08.2018 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва у справі №910/6148/18 видано відповідний наказ.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач (Фізична особа-підприємець Хілько Ігор Геннадійович) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №910/6148/18 повністю, зупинити дію оскаржуваного рішення про що зазначити в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Також, скаржник просив розглядати апеляційну скаргу у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи до апеляційного суду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні рішення неправильно застосовано норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права, рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Зокрема скаржник посилався на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було досліджено обставин стосовно того, до яких саме Умов приєднався відповідач, підписавши відповідну заяву про відкриття банківського рахунку та отримання кредитних коштів, як не встановлено і що саме складає договір банківського рахунку, до якого приєднався відповідач. Крім того, скаржник наголошував на неправильності здійсненого банком розрахунку заявлених до стягнення сум, які не були перевірені і судом першої інстанції, що призвело до ухвалення неправильного рішення в частині як сум, так і строків нарахування.

Окрім того, в тексті апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого для подання апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2019 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Власов Ю.Л., судді: Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

У зв`язку з призначенням судді Власова Ю.Л., який є головуючим (суддею-доповідачем) у даній справі, на посаду судді Верховного Суду у Касаційний господарський суд (Указ Президента України "Про призначення суддів Верховного Суду" від 07.05.2019 №195/2019), вирішити питання щодо прийняття чи повернення апеляційної скарги у визначеному складі неможливо.

Відповідно до пп. 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/6148/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Зубець Л.П., судді Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №910/6148/18, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/6148/18 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича, задоволено клопотання скаржника про розгляд справи в судовому засіданні з викликом учасників справ, розгляд апеляційної скарги призначено на 24.06.2019 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.05.2019). Крім того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №910/6148/18 до винесення судом апеляційної інстанції судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги.

18.06.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, а також просив залишити рішення суду першої інстанції без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач посилався на те, що 20.03.2017 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети та Умов та правил надання банківських послуг, позивачем відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 150 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку, і який не було повернуто відповідачем у визначені строки, як не сплачено і кошти за користування кредитом, а також допущено прострочення з його повернення. Відповідач наголошував на тому, що заявлені до стягнення показники обраховані вірно, з урахуванням Умов, і лише в частині нарахування заборгованості по комісії допущено описку у даті початку обрахунку, проте, саме сума обрахована за правильний період та є арифметично вірною.

24.06.2019 розгляд справи №910/6148/18 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 - не відбувся, у зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П. на лікарняному.

У зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, здійснити призначення справи та її розгляд у визначеному складі суду - неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27.06.2019 для розгляду справи №910/6148/18 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Зубець Л.П., судді Калатай Н.Ф., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 справу №910/6148/18 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича прийнято до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Зубець Л.П., судді Калатай Н.Ф., Буравльов С.І., розгляд справи призначено в судовому засіданні 12.08.2019.

У зв`язку з перебуванням суддів Калатай Н.Ф., Буравльова С.І., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019, для розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 прийнято справу №910/6148/18 до провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у визначеному вище складі колегії суддів: головуючий суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 задоволено клопотання скаржника про витребування документів у відповідача стосовно спірних правовідносин, а також оголошено перерву в судовому засіданні до 18.09.2019.

18.09.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшли письмові заперечення по суті спору, в яких скаржник наголошував на тому, що він був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг в редакції, станом на 14.03.2014, ним не підписувалась анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг електронним підписом 20.03.2017, із роздрукованого файлу перевірки електронного цифрового підпису не зрозуміло ким саме підписано відповідну заяву, позивачем не надано належних доказів як підписання відповідачем електронним цифровим підписом відповідної заяви, а отже, не надано доказів укладення відповідного кредитного договору.

В судовому засіданні 18.09.2019 було оголошено перерву до 24.09.2019, а в судовому засіданні 24.09.2019 - до 02.10.2019.

23.09.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про дослідження електронних доказів, а саме розміщені в мережі Інтернет на сайті позивача за відповідним посиланням електронні файли - документи стосовно умов, які пропонуються відповідачем при укладенні договорів кредитування.

В судовому засіданні 02.10.2019 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні 02.10.2019 представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, 14.03.2014 Фізична особа - підприємець Хілько Ігор Геннадійович (Клієнт) звернувся до позивача (Банк) із заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та заявою про відкриття поточного рахунку (далі - заява).

Згідно заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

20.03.2017Фізичною - особою підприємцем Хільком Ігорем Геннадійовичем через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано, із використанням електронного цифрового підпису, Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ". Відповідно до цієї заяви позичальник приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із анкетою-заявою складають договір банківського обслуговування (далі - договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Судом апеляційної інстанції враховано, що на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 позивачем було надано читабельні належним чином засвідчені копії наступних документів: заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка містить підписи позивача та відповідача, заяви відповідача на відкриття рахунку, які прийняті судом апеляційної інстанції до справи в силу приписів ст. ст. 2, 76-79, 269 Господарського процесуального кодексу України, а також приписів ст. 124, 129 Конституції України.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписанта відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Статтею 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно з статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, між позивачем та відповідачем договір укладено/підписано із використанням електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа Акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ "Приватбанк" в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Законом України "Про електронний цифровий підпис", що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом перевірки підписів з зазначенням сертифікатів ключів з відмітками про те, що підпис відповідача - вірний.

Доводи скаржника в обґрунтування підстав скасування оскаржуваного рішення про те, що ним не підписувалась анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг електронним підписом 20.03.2017, із роздрукованого файлу перевірки електронного цифрового підпису не зрозуміло ким саме підписано відповідну заяву, - судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні та необгрунтовані, оскільки скаржником не подано належних, допустимих та достатніх доказів в розумінні ст. ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України в обгрунтування даного твердження. Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те, що матеріали справи не містять, а скаржником не було подано доказів, в підтвердження фактів використання електронного цифрового підпису не уповноваженими особами та/або втрати відповідного ключа, не надано відомостей щодо звернення до визначених законом органів стосовно таких обставин.

Як підтверджується матеріалами справи, згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" істотними умовами кредитного договору є: 1.1. вид кредиту: строковий; 1.2. розмір кредиту: визначається ПриватБанком, вказується у профайлі Позичальника на сайті kub.pb.ua; 1.3. строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів; 1.4. проценти (комісія) за користування кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту; 1.5. порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів; 1.6. у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом , що зазначений в п.1.5 цієї Заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

Також, судом апеляційної інстанції в порядку ст. 96 Господарського процесуального кодексу України було розглянуто та задоволено клопотання відповідача про дослідження електронних доказів, та досліджено розміщені в мережі Інтернет на сайті позивача за відповідним посиланням електронні файли - документи стосовно умов, які пропонуються відповідачем при укладенні договорів кредитування.

29.03.2017, на підставі укладеного договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок Відповідача кредитні кошти у розмірі 150 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача № НОМЕР_1 .

Як зазначав позивач у позові, внаслідок порушення умов укладеного договору, у відповідача станом на 06.04.2018 існує непогашена заборгованість загалом у розмірі 222 067,79 грн., з яких:

- 142 222,59 грн. - заборгованість за кредитом;

- 24 647,24 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п. 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов;

- 36 000,00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно п. 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов;

- 19 197,96 грн. - пені, нарахованої згідно п. 3.2.8.10.1. Умов.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16 Умов, при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронного цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до пункту 3.2.8.1. Умов, Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни. Кредитування Клієнта здійснюється в межах встановленого Банком ліміту кредитування, про який Банк повідомляє Клієнта через встановлені канали комунікацій. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати ) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі Заява).

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги, придбані Клієнтом через Інтернет-платформу ПриватМаркет (https://privatmarket.ua).

Максимальна сума кредиту, яка може бути надана в рамках Послуги, складає 500000.00 грн. (п. 3.2.8.2. Умов).

Згідно п. 3.2.8.3. Умов, надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на умовах: Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту терміновий кредит в обмін на зобов`язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та винагород. Відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, їх кількість і дати їх здійснення вказуються в Заяві. Заява на приєднання до Послуги в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом підписується електронним підписом , є способом укладання кредитного договору в електронному вигляді.

У п. 3.2.8.3.1. Умов зазначено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу тільки 6 останніх місяців користування кредитом. Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку Клієнта в строки і розмірах , передбачених умовами кредитного договору. Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-ого дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Пунктом 3.2.8.3.2. Умов передбачено, що за користування Послугою Клієнт сплачує щомісячно проценти за користування кредитом в розмірі, що зазначені в Заяві та Тарифах.

Датами сплати відсотків є дати сплати платежів, зазначені в Заяві. При несплаті відсотків у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.8.6.2.).

Відповідно до п. 3.2.8.3.3. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку, передбаченого п. 3.2.8.3.1, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у ПриватБанку, на погашення заборгованості за Послуги у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі.

Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України (далі - НБУ), які регулюють кредитні відносини.

У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3 Умов, Клієнт взяв на себе зобов`язання оплатити проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2., повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку, а також сплатити Банку комісію згідно з п.п. 3.2.8.6.5, 3.2.8.5.7.

Згідно п. 3.2.8.5.7. Умов у разі списання щомісячного внеску по кредиту "КУБ" в рахунок кредитного ліміту на рахунку Клієнт оплачує комісію в розмірі 3 % від суми платежу. Комісія за кредитним лімітом на рахунку регулюється пунктом 3.2.1.1.17 чинних Умов та Правил надання банківських послуг.

Пунктом 3.2.1.1.17. Умов встановлено, що при перерахуванні Клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, Власником яких є Клієнт, або на будь-які пластикові картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки Банку), а також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань. Клієнт доручає Банку списувати суми такої комісійної винагороди, що підлягають до сплати Банку, зі свого поточного рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.9. Умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.2., 3.2.8.3., 3.2.8.3.1. цього Договору Клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

У п. 3.2.8.9.1. Умов вказано, що відповідно до ст. 212 ЦКУ у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених п.п. 3.2.8.5.2., 3.2.8.5.3. цього Договору, Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.3. цього Договору (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов Договору, встановленого п. 3.2.8.3.1. цього Договору).

Згідно п. 3.2.8.9.2. Умов, сплата процентів за користування кредитом , передбаченої п. 3.2.8.3.2, здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві (п. 3.2.8.3.1). Якщо повне погашення кредиту здійснюється в дату, що відрізняється від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення комісії, розрахованої від попередньої дати погашення по день фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 150 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку відповідача № НОМЕР_1 , копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем всупереч умов договору, Умов та ст. ст. 526, 1054 Цивільного кодексу України не було виконано взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту, сплаті комісії за користування кредитними коштами в передбачені кредитним договором строки, а відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить:

- 142 222,59 грн. боргу за кредитом, розрахунок якого, поданий позивачем разом з позовом і наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним та перевірений судом апеляційної інстанції;

- 36 000,00 грн. щомісячної комісії, нарахованої згідно п. 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов, і яка згідно наведених умов визначається у розмірі 2% від початкової суми кредиту, і обрахована позивачем за наступні місяці користування кредитом: за період з 29.04.2017 по 29.03.2018 (3000,00 грн./щомісяця), і розрахунок якої подано позивачем разом з позовом, наявний в матеріалах справи,є арифметично вірним та перевірений судом апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості що складається з: 142 222,59 грн. боргу по кредиту, 36 000,00 грн. щомісячної комісії, нарахованої згідно п. 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов за період з з 29.04.2017 по 29.03.2018 , - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено у позові вимогу про стягнення з відповідача пеню у розмірі 19 197,96 грн. за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, визначивши період її нарахування у доданому до позовної заяві розрахунку з 30.04.2017 по 06.04.2018, та здійснивши відповідні нарахування на відповідний розмір щомісячної суми боргу, що узгоджується як з п. 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов, так і приписів ст. 549, 610 Цивільного кодексу України. При цьому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується допущення невиконання відповідачем своїх зобов`язань з своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за його користування , що є підставою для застосування до відповідача штрафної санкції у вигляді пені у розмірі 19 197,96 грн., розрахунок якої подано позивачем разом з позовом, який наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним та перевірений судом апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач у встановлений договором строк не виконав свого обов`язку по перерахуванню коштів, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (стаття 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив виконання свого обов`язку, визначеного договором, (стаття 612 Цивільного кодексу України), внаслідок чого наявні підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом статей 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 3.2.8.10.1. Умов, у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати комісії за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1. цього Договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.8.9, 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2 цього Договору, Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Так, за порушення відповідачем своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, позивачем було нараховано пеню за період з 30.04.2017 по 06.04.2018 на загальну суму 19 197,96 грн., і розрахунок якої подано позивачем разом з позовом, наявний в матеріалах справи, який є арифметично вірним та перевірений судом апеляційної інстанції щодо сум, строків та ставок нарахувань.

При цьому, доводи скаржника стосовно неправильності здійсненого позивачем розрахунку заявлених до стягнення показників, зокрема з урахуванням визначених у позові періодів - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваного рішення, оскільки позивачем до матеріалів справи було подано відповідний розрахунок, в якому наведено відповідні строки нарахування заявлених показників. Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те, що згідно наявних у справі письмових пояснень позивача, у тексті позовної заяви стосовно відповідних періодів нарахування були допущено технічні описки, проте, вказані описки не є підставою для неврахування при розгляді справи здійсненого позивачем розрахунку позовних вимог щодо відповідних показників, а відповідний розрахунок наявний в матеріалах справи та перевірений судом апеляційної інстанції щодо сум строків та ставок нарахувань стосовно суми боргу, комісії та пені, і з яким суд апеляційної інстанції погоджується.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 142 222,59 грн. боргу по кредиту, 36 000,00 грн. щомісячної комісії, нарахованої згідно п. 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов за період з з 29.04.2017 по 29.03.2018, а також 19 197,96 грн. пені за період з 30.04.2017 по 06.04.2018 - є законними, обґрунтованими, не були спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню. У наведеній частині рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і визначені ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підстави для його скасування за наведених скаржником доводів - відсутні.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 24 647,24 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п. 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов. В обґрунтування вимог у наведеній частині позивач посилався на те, що згідно пункту 3.2.8.3.3 Умов, про порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві, а саме: 48% від суми залишку непогашеного кредиту.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем заявлено вказану вимогу з посиланням на п. 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов, виходячи з розрахунку 48%, визначивши суму відсотків у розмірі 24 647,24 грн. за період з 10.08.2018 по 06.04.2018 з врахуванням вказаного показника.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши вказані п. 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов, встановив, що вони не містять визначення розміру відповідних відсотків саме 48%, а тому обумовлені Умовами та вищенаведеними приписами чинного законодавства підстави для застосування при розрахунку відсотків 48% - у позивача були відсутні. При цьому, враховуючи закріплений в ст. ст. 2, 14 Господарського процесуального кодексу України принцип диспозитивності господарського судочинства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 24 647,24 грн. заборгованість за відсотками, за наведених позивачем обґрунтувань 48% розміру застосування відсотків - є безпідставною, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Також, судом апеляційної інстанції приймаються до уваги доводи скаржника в частині неналежності акту звірки взаємних розрахунків, як доказу, проте, вказані доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції під час вирішення відповідного спору в контексті спірних правовідносин сторін.

Крім того, як зазначалось вище, судом апеляційної інстанції в порядку ст. 96 Господарського процесуального кодексу України було розглянуто за задоволено клопотання відповідача про дослідження електронних доказів, та досліджено розміщені в мережі Інтернет на сайті позивача за відповідним посиланням електронні файли - документи стосовно умов, які пропонуються відповідачем при укладенні договорів кредитування, проте, наявні у вказаних документах відомості жодним чином не спростовують наявність обставин, встановлених під час розгляду справи в апеляційному порядку на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, найшли своє часткове підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку в частині стягнення 24 647,24 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги у наведеній частині. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі № 910/6148/18 - підлягає залишенню без змін, а апеляційна скаргу Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича - без задоволення.

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином: за подачу позову та апеляційної скарги судовий збір покладається на учасників спору пропорційно розміру задоволених вимог за позовом та апеляційною скаргою.

Крім того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 було зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №910/6148/18 до винесення судом апеляційної інстанції судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги. Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції винесено постанову за наслідками розгляду апеляційної скарги, а тому дія судового рішення підлягає поновленню у нескасованій частині.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі № 910/6148/18 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №910/6148/18 скасувати в частині стягнення 24 647, 24 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги у наведеній частині.

3. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі №910/6148/18 - залишити без змін.

4. Резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2018 у справі № 910/6148/18 викласти у наступній редакції:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

« 2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д; ідентифікаційний код 14360570) 142 222 (сто сорок дві тисячі двісті двадцять дві) грн. 59 коп. заборгованості по кредиту, 36 000 (тридцять шість тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за комісією, 19 197 (дев`ятнадцять тисяч сто дев`яносто сім) грн. 96 коп. пені.

3. В задоволенні позовної вимоги про стягнення 24 647, 24 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, - відмовити.».

5. Стягнути з фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 2 791 (дві тисячі сімсот дев`яносто одну) грн. 02 коп. судового збору за подачу позову.

6. Стягнути Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; ідентифікаційний код 14360570) на користь фізичної особи-підприємця Хілько Ігоря Геннадійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 810 (вісімсот десять) грн. 00 коп.

7. В решті судові витрати покласти на учасників справи, які їх понесли.

8. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання даної постанови.

9. Матеріали справи №910/6148/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 15.10.2019.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.А. Пашкіна

А.І. Мартюк