СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р. Справа № 905/711/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О. , суддя Лакіза В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» (вх.№2474 Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2019 у справі №905/711/19, ухвалене у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Макаровою Ю.В., дата складання повного тексту рішення 08.07.2019,

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман Донецької області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська", м. Селидове Донецької області,

про стягнення 25025,00 грн

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року, позивач, АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця", звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська"про стягнення 25025,00 грн штрафу за невірно зазначену масу вантажа у перевізному документі.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на невідповідність фактичної маси вантажу у вагонах №№67357541, 53170049, 62107107, зазначеній у транспортних накладних №№52609567, №52609765 від 31.10.2018, що підтверджується складеними комерційними актами №№482803/325, 482803/326 від 03.11.2018р. Правовими підставами позову є посилання на ст. ст.118, 122 Статуту залізниць України, якими унормовано, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 08.07.2019 у справі №905/711/19 задоволено позовні вимоги Акціонерного товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська" про стягнення штрафу в розмірі 25025,00грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" штраф у розмірі 25025,00грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2019 у справі №905/711/19 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи враховані комерційні акти, як доказ на підтвердження фактичної маси вантажу та підставу застосування відповідальності за порушення правил перевезення. Однак, вказані акти, на думку заявника, не є належними та допустимими доказами в розумінні статей 76, 77 ГПК України, оскільки вказані акти складені з порушенням Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 відкрито апеляційне провадження у даній справі, попереджено учасників справи про розгляд справи в письмовому провадженні, за правилами частини 10 статті 270 ГПК України, без повідомлення учасників справи.

28.08.2019 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2019 у даній справі без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, встановила наступне.

Спір у справі виник між АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" та ТОВ Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» щодо правомірності пред`явлення залізницею до стягнення з відповідача, як відправника вантажу третій особі-одержувачу до станції призначення позивача, штрафу у зв`язку з неправильним зазначенням у накладних маси вантажу на підставі пунктів 118, 122 Статуту залізниць.

Отже, зі станції Новогродівка Донецької залізниці 31.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Селидівська (вантажовідправник) відправило вантажоодержувачу ПрАТ Авдіївський коксохімічний завод на станцію Авдіївка Донецької залізниці за залізничними накладними №52609765, №52609567 у вагонах №67357541, №53170049, №62107107 вугілля кам`яне не поіменоване в алфавіті.

При оформленні вказаних залізничних накладних маса вантажу визначена вантажовідправником, що підтверджується графою 24 перевізних документів, відповідачем вказано масу вантажу у вагоні №67357541 67450,00кг, №53170049 64700,00кг, №62107107 68200,00кг.

У накладних №52609567, №52609765 вантажовідправником зазначено, що вантаж розміщено насипом, промаркований поперечними бороздами по всьому вагону, що нанесені катком. Вантаж марковано вапном. Вантаж розміщено і закріплено згідно з п.3. гл.14 Додатку 3 до СМГС.

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень.

Під час прибуття вагонів №67357541, №53170049, №62107107 з вантажем на станцію Авдіївка Донецької залізниці (станція призначення) за заявкою від 03.11.2018 (а.с.13 на зворотній сторінці) вантажоодержувача на підставі ст.52 Статуту залізниць України було здійснено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу не відповідає масі, вказаній вантажовідправником у накладних.

На станції Авдіївка Донецької залізниці складені комерційні акти:

- №482803/325 від 03.11.2018р., відповідно до якого за результатами переважування вагону №67357541 на справних вагонних 100-тонних електронних вагах вантажоодержувача №0380, що приписані до залізниці і повірені 17.10.2018р. виявилось: у вагоні №67357541 маса брутто 87950кг, нетто 65750кг, тара 22200кг, що менше маси зазначеної у документі на 1700кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені, течі вантажу немає. Навантаження у вагоні хвильоподібне, на рівні бортів, без виїмок і поглиблень, плівкою проти видування не покривалось, промарковане поперечними борознами по усьому вагону, що нанесені катком і марковано вапном, маркування не порушено. При повторному переважуванні недостача вантажу підтвердилась. Начальник вантажного району по штату відсутній (а.с.11,12 т.1);

- №482803/326 від 03.11.2018р., відповідно до якого за результатами переважування вагонів №53170049, №62107107 на справних вагонних 100-тонних електронних вагах вантажоодержувача №0380, що приписані до залізниці і повірені 17.10.2018р. виявилось: у вагоні №53170049 маса брутто 87200кг, нетто 63700кг, тара 23500кг, що менше маси зазначеної у документі на 1000кг.; у вагоні №62107107 маса брутто 89800кг, нетто 66300кг, тара 23500кг, що менше маси зазначеної у документі на 1900кг. Вантаж прибув у справних вагонах, люка, двері щільно зачинені, течі вантажу немає. Навантаження у вагонах хвильоподібне, на рівні бортів, без виїмок і поглиблень, плівкою проти видування не покривалось, промарковане поперечними борознами по усьому вагону, що нанесені катком і марковано вапном, маркування не порушено. При повторному переважуванні недостача вантажу підтвердилась. Начальник вантажного району по штату відсутній (а.с. 10 т.1).

Комерційні акти №482803/325, №482803/326 від 03.11.2018р. підписані начальником станції ОСОБА_1 , інженером ОСОБА_2 , агентом комерційним ОСОБА_3 та прийомоздавальником ПрАТ АКХЗ ОСОБА_4 .

Вказані у комерційних актах результати зважування підтверджуються випискою з книги контрольних зважувань станції Авдіївка Донецької залізниці (а.с. 13 на зворотній сторінці).

Згідно наявного в матеріалах справи технічного паспорту вагонних ваг №0380 станції Авдіївка Донецької залізниці дата прийняття ЗВВТ (засіб вимірювання) в експлуатацію 23.02.2009р., міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, державна повірка здійснювалась 17.10.2018р., ваги придатні для зважування. Тобто ваги, на яких проводилось контрольне переважування вантажу, проходили своєчасну перевірку та повірку. В свою чергу, представником відповідача не надано доказів, які б викликали сумніви у достовірності показів зазначеного засобу ваговимірювальної техніки.

Посилаючись на положення статей 118 та 122 Статуту залізниць України, позивач нарахував та пред`явив до стягнення з відповідача штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у розмірі 25025,00грн. за невірно зазначену масу вантажу у перевізних документах.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що комерційні акти, якими встановлені порушення вимог Статуту залізничних доріг України, підписані неуповноваженими особами, перелік яких вказаний у пункті 10 Правил складання актів, тому не є доказом невідповідності маси вантажу, зазначеної у накладній, фактичній масі, яка встановлена при зваженні на станції Авдіївка Донецької залізниці, та не можуть бути підставою для нарахування штрафних санкцій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував комерційні акти №482803/325 та №482803/326 як докази на підтвердження невідповідності маси вантажу, що вказана в накладних, фактичній масі, визначеної при зваженні на станції Новогродівка Донецької залізниці та зазначив, що вантажовідправник (відповідач у даній справі) визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладні, та несе відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

З такими висновками погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.3 ст. 909 ЦК України).

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (ст. 920 ЦК України).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила), Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №861/5082, Правилами видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №862/5083.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Відповідно до статті 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення;

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з частиною 1 статті 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів (частини 1, 2, 4, 5 статті 23 Статуту залізниць України).

Відповідно до пункту 2.1 Правил відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. У разі пред`явлення вантажу до перевезення навалом, насипом або наливом у графу 20 "Найменування вантажу" вноситься відмітка "навалом", "насипом" або "наливом".

У додатку 3 до цих Правил встановлено, що графа "маса вантажу, визначена відправником" заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом); у графі "спосіб визначення маси" зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/ відправником); у графі "ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначається: відправником або залізницею; у графі "правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Пунктом 2.3 Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Відповідно до пункту 5.5 Правил, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Правильність внесених до накладних №52609567, № 52609765 відомостей, як це передбачено пунктом 2.3 Правил, в тому числі щодо маси вантажу, своїм підписом підтвердив представник відправника прийомоздавальник ОСОБА_5 .В. "ЄЦП" 31.10.2018 о 13:17 та 15:14, відповідно, а саме у вагоні №53170049 маса вантажу 64700 кг, у вагоні №62107107 маса вантажу 68200 кг., у вагоні № 67357541 маса вантажу 67450 кг.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Тобто, зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Згідно з пунктом 105 Статуту залізниць України залізниці вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (ст.118 Статуту залізниць України).

Пунктом 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.

З наведеними вище приписами кореспондуються положення пункту 129 Статуту залізниць України, якими визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За змістом вищенаведених положень, залізничні перевезення оформляються накладною як обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Законодавцем встановлено матеріальну відповідальність вантажовідправника за пред`явлення до перевезення вантажу з неправильним зазначенням його маси у накладній та її невідповідності фактичній масі вантажу, який надійшов до станції призначення, у вигляді штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за все перевезення.

Отже, допустимими доказами на підтвердження порушення положень Статуту залізниць України, зокрема, щодо неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Згідно з пунктом 10 Правила складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, у пункті 10 цих Правил визначено перелік осіб-працівників залізниці, які мають право підписувати комерційні акти в силу їх посадового становища (начальник станції (його заступник) і начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи)), а також працівники залежно від обставин їх особистої участі у перевірці вантажу, який прибув на станцію залізниці. За наявності трьох підписів зазначених працівників залізниці комерційний акт вважатиметься таким, що складений згідно з вимогами пункту 10 Правил складання актів.

Відповідно до наказу від 29.12.2017 №1866 начальника структурного підрозділу «Станція Покровськ» «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів форми ГУ-22 по станції Авдіївка», наданого позивачем до матеріалів справи, відповідальними особами, які мають право підпису в комерційних актах, складених по станції Авдіївка, призначено начальника станції Балачіова Б.Ю., інженера станції ОСОБА_6 , змінних агентів комерційних станції Авдіївка. За відсутності будь-кого з призначених працівників їх обов`язки покладаються на працівників, які їх заміщують.

Таким чином, у наведеному пункті імперативно визначено суб`єктний склад працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак зазначена норма не виключає можливості залучення до складання комерційного акта й інших працівників залізниці поряд з особами, підписи яких є обов`язковим реквізитами комерційного акта.

У разі коли в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено у пункті 10 Правил складання актів, що і відбулося у цих спірних правовідносинах.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 23.11.2018 у справі № 916/2450/17, а також у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.05.2018 у справі № 916/2001/17, від 23.06.2018 у справі № 916/1993/17.

Як зазначалось, умовами п. 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом № 644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України передбачено, що, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів відправник був зобов`язаний зазначити в накладній вірну масу всього вантажу, який знаходився у даному вагону, і провізна оплата в даному випадку в накладній визначалася виходячи із маси всього вантажу, який знаходився у даному вагоні.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що застосування позивачем до відповідача штрафних санкцій у розмірі п`ятикратної всієї суми провізної плати, визначеної вищевказаною накладною, в зв`язку з невиконанням відправником зобов`язання зазначити в накладній вірну масу всього вантажу, який знаходився у вказаному вагону, відповідає як ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, так і ч.2 ст.549 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з розрахунком штрафних санкцій позивача, що пред`явлені до стягнення, з огляду на правильне застосування положень законодавства при його визначенні та з урахуванням арифметичної правильності розрахунків.

Як зазначено в накладних (№ 52609765 та №52609567) та правомірно встановлено судом першої інстанції, що провізна плата за перевезення вантажу у спірних вагонах складала для вагонів №№67357541, 53170049 1664,00грн., для вагону №62107107 1677,00грн., тому, враховуючи п`ятикратний розмір від провізної плати штрафних санкцій за невірно вказану масу вантажу, позивачем правильно нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 25025,00грн (за вагон № 67357541 1664,00 грн* 5=8320 грн, за вагон №53170049 1664,00 грн*5=8320 грн, за вагон №62107107 1677,00 грн *5 = 8385 грн).

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються доводами викладеними у мотивувальній частині постанови.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 08.07.2019 у справі №905/711/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у відповідності до статей 286- 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.10.2019

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза