СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" жовтня 2019 р. Справа № 922/4106/16

Суддя Тихий П.В.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Россолова В.В., суддів Дучал Н.М., Хачатрян В.С. від участі у розгляді справи №922/4106/16 (вх.№3090 від 09.10.2019) в апеляційному провадженні за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" (вх.№1793Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі № 922/4106/16

за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ,

до 1. Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" м. Харків ,

2. Приватного акціонерного товариства "Коксолит", м. Дніпро,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Приватне акціонерне товариство "ТЕРМОЛАЙФ", м. Харків;

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "КОКСОТРЕЙД",м. Дніпро;

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Аромасервіс", м. Харків;

4. Акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю "CARBO TRADING LIMITED", Кіпр;

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Логістик Компані", м. Харків;

6. ОСОБА_1 , м. Харків;

про стягнення 133058,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день подання позову складає 3 414 140,32 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі №922/4106/16 позов задоволено повністю; стягнуто з ПрАТ "Харківський коксовий завод" на користь АТ "Сбербанк" частину заборгованості по процентах за договором про відкриття кредитної лінії № 27-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 р. у розмірі 133058,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день подання позову 23.11.2016 складає 3 414 140,32 грн; стягнуто з ПрАТ "Харківський коксовий завод" на користь АТ "Сбербанк" судові витрати у справі в сумі 51 212,10 грн.

ПрАТ "Харківський коксовий завод" з вказаним рішення суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити мотивувальну та резолютивну частину рішення, визначивши належним боржником у даній справі правонаступника ПрАТ "Харківський коксовий завод" - ПрАТ "Коксолит".

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2019 для розгляду справи №922/4106/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Дучал Н.М., суддя Хачатрян В.С.

09.10.2019 ПрАТ "Харківський коксовий завод" подало заяву про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Россолова В.В., суддів Дучал Н.М., Хачатрян В.С. від участі у розгляді справи №922/4106/16 на підставі статті 35 Господарського процесуального кодексу України, посилаючись на наявність обставин, що, на думку заявника, вказують на пряму чи побічну заінтересованість суддів колегії у результаті розгляду справи, а також викликають сумнів у їх неупередженості або об`єктивності.

Ухвалою суду від 07.10.2019 заявлений відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Россолова В.В., суддів Дучал Н.М., Хачатрян В.С. визнано необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2019, справу №922/4106/16 для розгляду заяви про відвід суддів по справі визначено суддю Тихого П.В.

На підставі викладеного, судом прийнято вищевказану заяву для вирішення питання про відвід.

Згідно з приписами ч.ч. 7, 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути вирішено не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

У заяві про відвід колегії суддів ПрАТ "Харківський коксовий завод" зазначає, що господарська справа №922/4106/16 перебуває в провадженні Східного апеляційного господарського суду з 10.06.2019. Первинну колегію для розгляду справи визначено у складі: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А. Повторним авторозподілом від 06.08.2019 визначено колегію у складі головуючого судді Россолова В.В., суддів Склярук О.І., Хачатрян В.С., від 04.10.2019 - головуючого судді Россолова В.В., суддів Дучал Н.М., Хачатрян В.С. Апеляційне провадження відкрито 24.07.2019.

В обґрунтування підстав для задоволення відводу ПрАТ "Харківський коксовий завод" посилається на те, що процесуальним законом - ст. ст. 195, 270 ГПК України, встановлено 30-ти денний строк для апеляційного провадження. Наразі, строк для апеляційного розгляду справи сплив, а судді колегії допустили тяганину з її розглядом. Заявник вважає, що повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого замість судді Склярук О.І. призначено суддю Дучал Н.М., відбувся без достатніх на те підстав та задля штучного відновлення строку апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Кожен суддя колегії об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

При вирішенні питання про відвід, суд перевіряє додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надає оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 зазначено, що: "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 3 статті 38 ГПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Згідно із статтею 86 ГПК України при розгляді справи суд оцінює наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів.

Згідно із ч.ч. 1, 4, 5, 10 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю присяжних. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядження, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Положення про Єдину судову інформаційну (автоматизовану) систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Згідно ч.2 ст.32 ГПК України, справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач.

У відповідності до абз. 2 ч. 10 ст. 32 ГПК України, якщо зі складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи суддя, який не є суддею-доповідачем у такій справі, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, заміна такого судді з ініціативи судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою з числа резервних суддів.

Підпунктом 17.4 п. 17 Перехідних положень ГПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, ...за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З огляду на наведене, порядок автоматизованого розподілу судових справ в Східному апеляційному господарському суді здійснюється у відповідності до вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (зі змінами) (далі за текстом - Положення), та Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Східному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів Східного апеляційного господарського суду №3 від 15.02.2019 (далі за текстом - Засади).

Відповідно до п. 1.6. Прикінцевих положень Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року №30 (в редакції від 02.03.2018) автоматизований розподіл судових справ в судах загальної юрисдикції до їх підключення до модулю автоматизованого розподілу та інших підсистем здійснюється за правилами автоматизованого розподілу, зазначеними в редакції цього Положення від 15.09.2016 року з урахуванням положень процесуального закону та з використанням програмного забезпечення, розробленого Адміністратором.

Згідно з пунктами 2.3.1, 2.3.2 Положення розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ. Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом:

- автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи;

- пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ;

- розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді;

- визначення складу суду з метою заміни судді (суддів);

- повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

За правилами здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями, що передбачені, зокрема пунктом 2.3.4 Положення, автоматизований розподіл судових справ здійснюється в автоматизованій системі наступним чином:

- із загального списку суддів визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу;

- для суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу, здійснюється розрахунок коефіцієнтів навантаження;

- із числа суддів, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу з урахуванням визначених автоматизованою системою коефіцієнтів навантаження здійснюється визначення судді для розгляду конкретної судової справи за принципом випадковості.

Відповідно до пункту 2.3.23 Положення, якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою в місцевому суді визначається головуючий суддя, а в судах апеляційної та касаційної інстанцій - суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності).

Після визначення судді-доповідача (головуючого судді) автоматизованою системою визначається склад колегії суддів із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності).

Якщо збори суддів визначили склади постійно-діючих колегій, то автоматизована система визначає склад колегії з числа суддів основного складу.

У разі неможливості визначити необхідну кількість суддів з числа суддів основного складу, автоматизована система визначає суддів, яких не вистачає, з числа резервних суддів даної колегії.

У разі неможливості визначити склад колегії з числа суддів основного складу та резервних суддів, автоматизована система визначає суддів, яких не вистачає, з числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності).

Згідно з підпунктом 2.3.31 Положення результатом автоматизованого розподілу судових справ є протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду (додаток 1), що автоматично створюється автоматизованою системою. Доступ для коригування протоколу та звіту щодо автоматизованого розподілу судової справи між суддями автоматично блокується автоматизованою системою.

Відповідно до підпункту 2.3.43 пункту 2.3 Положення судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Підпунктом 2.3.44 пункту 2.3 цього ж Положення передбачено, що раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу) передаються також апеляційні та касаційні скарги, що надійшли до суду відповідної апеляційної чи касаційної інстанцій після визначення судді-доповідача у цій судовій справі, якщо провадження не закінчено.

Відповідно до пункту 2.3.49 Положення повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями застосовується у випадках, визначених законом, а також з метою заміни одного, декількох суддів, всього складу суду, збільшення складу суду в порядку, визначеному підпунктами 2.3.4, 2.3.23 цього Положення.

Згідно пункту 2.3.50 Положення у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обов`язки), що додається до матеріалів справи.

Враховуючи, що суддя Склярук О.І., яка входила до складу колегії суддів для розгляду справи не могла продовжувати її розгляд через знаходження у відпустці і це є перешкодою для розгляду справи у строки, встановлені Кодексом, за розпорядженням керівника апарату суду було проведено повторний розподіл справи.

Слід звернути увагу, що однією з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи. Не здійснення повторного розподілу справи, а перенесення судового засідання і очікування повернення судді з відпустки не підпадає під таку засаду господарського судочинства як розумність строків розгляду справи.

Суд вважає за необхідне вказати на помилковість твердження заявника щодо встановлення ст.ст. 195, 270 Господарського процесуального кодексу України тридцяти денного строку для апеляційного провадження, оскільки ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України прямо визначено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Суд звертає увагу заявника на те, що повторно автоматизований розподіл справи здійснюється виключно у передбачених законом випадках, коли невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу.

Результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи є протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідного суду, що автоматично створюється автоматизованою системою. Одночасно з протоколом автоматизованою системою автоматично формується звіт про повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями відповідного суду.

Звіт містить такі відомості: дата та час початку повторного автоматизованого розподілу; єдиний унікальний номер судової справи; номер провадження (за наявності); категорія судової справи (за наявності); коефіцієнт складності судової справи (за наявності); інформація про учасників судового процесу (кримінального провадження); інформація щодо визначення повноважень суддів; інформація про визначення головуючого судді (судді-доповідача) за випадковим числом; інформація про визначення складу колегії суддів; підстави проведення повторного автоматизованого розподілу; версія автоматизованої системи; час закінчення повторного автоматизованого розподілу; тривалість автоматизованого розподілу (пункт 2.3.53 Положення).

Отже, враховуючи норми Положення, судді не мають відношення до процедури здійснення розподілу судових справ і не наділені жодними засобами впливу на процес їх розподілу.

Поряд із цим, слід зазначити, що законодавець передбачив формування колегії суддів для розгляду справ в апеляційному суді, так само як і заміну судді, який з поважних причин не може брати участі у розгляді справи, із залученням інших суддів цього суду, виключно автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Судді не мають жодного відношення до формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини з даного питання зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію … окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Таким чином, будь-які зауваження учасників процесу щодо процедури автоматизованого розподілу конкретної судової справи та/або щодо сформованого за наслідками її проведення звіту, не можуть слугувати самостійною підставою для виникнення обґрунтованих сумнівів у неупередженості чи об`єктивності судді, за умови відсутності у заявника доказів на користь протилежного (Аналогічний висновок викладений в ухвалі Верховного Суду від 19.02.2018 у справі №800/459/17).

При цьому, фактів безпосереднього впливу колегії суддів на процес автоматизованого розподілу справи, під час розгляду заяви про відвід не встановлено.

Таким чином, твердження заявника не узгоджуються зі змістом нормативно-правових актів, якими врегульовано питання визначення складу суду та підстави для відводу суддів. Зроблені в заяві про відвід посилання не знайшли свого підтвердження під час її розгляду.

Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" інших підстав для відводу колегії суддів Східного апеляційного господарського суду головуючого судді Россолова В.В., суддів Дучал Н.М., Хачатрян В.С. від участі у розгляді справи №922/4106/16 не наведено.

За таких обставин, заява про відвід суддів є необґрунтованою та безпідставною у зв`язку з чим - задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Россолова В.В., суддів Дучал Н.М., Хачатрян В.С. від участі у розгляді справи №922/4106/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Тихий