ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р. Справа№ 910/13415/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Звада Р.В. довіреність № 18-0014/9209 від 18.02.19

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну скаргу Національного банку України

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 р.

у справі № 910/13415/18 (суддя К.І. Головіна)

за позовом Національного банку України

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція

Комплексного захисту Бізнесу "Дельта М"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1

про визнання договору недійсним, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України (далі - НБУ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція Комплексного захисту Бізнесу "Дельта М" (далі -ТОВ "Агенція "Дельта М") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (далі - ТОВ Компанія "Гарант") про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) № 042 від 30.09.2015 р. та зобов`язання вчинити певні дії.

У обґрунтування позову позивач зазначив про наявність правових підстав для визнання недійсними договору про відступлення права вимоги (цесії) № 042 від 30.09.2015 р., укладеного між відповідачами всупереч вимогам чинного законодавства. Зокрема, позивач вказав на порушення Положення про застосування Національним банком заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного Банку України № 369 від 28.08.2001, та п. 4.1 договору про управління від 20.11.2013 в частині отримання згоди НБУ на відчуження непроданих активів Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку"; в частині погодження умови про перехід прав вимоги до нового кредитора одразу після укладення оскаржуваного договору, а не після надходження грошових коштів на накопичувальний рахунок, відкритий управителю в НБУ; порушення вимог ст.ст. 513, 514 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 24 Закону України "Про іпотеку", в силу яких спірний договір цесії нотаріально не посвідчений.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 року у справі №910/13415/18 відмовлено у задоволенні позову Національного банку України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Національний банк України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 року у справі №910/13415/18 повністю та прийняти нове рішення, яким позов Національного банку України задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2019 р. апеляційну скаргу Національного банку України передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного банку України та призначено справу до розгляду на 25.09.2019 р.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

25.09.2019р. представники відповідачів та третьої особи у судове засідання не з`явились. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідачів та третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

02.12.2009 постановою правління Національного банку України № 713 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" прийнято рішення з 07.12.2009 відкликати банківську ліцензію у АБ "Банк регіонального розвитку" та ініційовано процедуру ліквідації банку.

20.11.2013 між НБУ, АБ "Банк регіонального розвитку" в особі ліквідатора Євсієнка Ігоря Савелійовича (установник управління) та ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (управитель), укладено договір про передання в управління непроданих активів (договір про управління).

Пунктом 1.1. договору про управління визначено, що установник управління передає в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору (далі - активи), а управитель приймає в управління активи і зобов`язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління (далі - вигодонабувачі) відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів. Вигодонабувачами за договором про управління є кредитори установника управління, які на дату підписання договору про управління внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів установника управління (далі - перелік вигодонабувачів) та розрахунки з якими не проведені. Перелік вигодонабувачів із визначеною черговістю задоволення їх вимог наведено в додатку 2 до цього договору.

Згідно з пп. д) п. 2.2. договору управління управитель у своїй діяльності зобов`язується дотримуватися вимог законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів НБУ.

Підпунктом б) п. 2.5 договору про управління визначено, що НБУ зобов`язується приймати рішення щодо погодження продажу управителем активів у двотижневий термін із дня надходження до НБУ відповідного звернення управителя.

Відповідно до п. 2.6 Договору управління НБУ має право: вимагати від управителя будь-яку інформацію, потрібну для здійснення контролю за виконанням умов цього договору; здійснювати контроль за діяльністю управителя щодо проведення процедури управління активами і задоволення вимог вигодо набувачів та з цією метою проводити перевірки його діяльності відповідно до нормативно-правових актів НБУ.

Відповідно до п. 4.1. договору про управління продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із НБУ.

У додатку № 1 до Договору управління сторонами було погоджено перелік непроданих активів, що передаються в управління іншій юридичній особі, відповідно до якого визначено передачу управителю прав кредитора за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб - боржників банку у кількості 88 договорів загальною сумою вимог у розмірі 87731589,17 грн.

Відповідно до ч.3 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ініційована до набрання чинності цим Законом процедура ліквідації банку здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції від 05.08.2009), цей закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Статтею 96 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що у разі, якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи банку і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній Національним банком України юридичній особі, яка зобов`язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів банку за рахунок отриманих активів.

Порядок ліквідації банків та передачу непроданих активів банку в управління врегульований "Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства" затвердженим постановою Правління Національного банку України № 369 від 28.08.2001 (далі - Положення),

Згідно з пунктом 13.1 глави 13 Положення, ліквідатор у разі потреби передавання активів банку, які залишаються непроданими на час закінчення процедури ліквідації банку, негайний продаж яких матиме наслідком істотну втрату їх вартості, в управління іншій юридичній особі звертається до Національного банку з відповідною пропозицією згідно зі статтею 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Згідно з п.13.11 розділу VI Положення, управитель відповідно до укладеного тристороннього договору:

- відкриває в Національному банку накопичувальний рахунок у порядку, установленому нормативно-правовими актами Національного банку;

- набуває прав сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку;

- управляє активами та може відчужувати майно за погодженням з Комісією Національного банку;

- задовольняє вимоги кредиторів банку.

10.06.2014 відповідач-1, керуючись п.п.2.5, 4.1 договору управління, у відповідності до п.13.11 глави 13 розділу VI Положення, звернувся до начальника Управління припинення діяльності банків Генерального департаменту банківського нагляду із листом-погодженням № 06/06-2014 від 06.06.2014 щодо одержання попереднього погодження на продаж активів, в якому, з урахуванням викладених в листі обставин, просив надати відповідачеві-1 попереднє погодження на відчуження активів, переданих в управління за договором управління, шляхом їх самостійного продажу третім особам.

Листом від 01.07.2014 за № 55-013/34115 позивач у відповідь повідомив, що продаж активів банку, зокрема майнових прав за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб, здійснюється у порядку, визначеному главою 10 розділу VI Положення № 369, та повернув пакет документів, наданих листом № 06/06-2014 від 06.06.2014.

Відповідач-1 звернувся до позивача із заявою від 27.01.2015 щодо уточнення кількості активів та погодження способу продажу активів, в якій просив надати погодження на продаж активів (продаж майнових прав через відступлення права вимоги по кредитним договорам) у такому порядку:

- здійснити продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом, через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 2802119,00грн. (враховуючи сумарну вартість кожного кредитного договору визначену TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014);

- у випадку, якщо зазначені вище торги не відбудуться, провести повторний продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1961483,30грн. (враховуючи зменшення вартості кожного кредитного договору на 30 відсотків від вартості визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014);

- у випадку, якщо і повторні торги не відбудуться, надати управителю можливість (без додаткового погодження) здійснити продаж боргових зобов`язань через відступлення прав окремо по кожному з 86 кредитних договорів юридичним та/або фізичним особам шляхом укладання окремих договорів відступлення права вимоги за кредитним договором за ціною активу, визначеною на останніх публічних торгах (за ціною, що на 30% менша від ринкової ціни визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014).

29.04.2015, у зв`язку з виготовленням нового звіту про оцінку активів, відповідач-1 звернувся до позивача із заявою від 28.04.2015 щодо внесення змін до погодження способу продажу активів у зв`язку з проведенням нової оцінки, в якому просив надати погодження на продаж активів (продаж майнових прав через відступлення права вимоги по кредитним договорам) у такому порядку:

- здійснити продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1 961 476,00грн. (враховуючи сумарну вартість кожного кредитного договору визначену TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015);

- у випадку, якщо зазначені вище торги не відбудуться, провести повторний продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1373033,20грн. (враховуючи зменшення вартості кожного кредитного договору на 30 відсотків від вартості визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015);

- у випадку, якщо і повторні торги не відбудуться, надати управителю можливість (без додаткового погодження) здійснити продаж боргових зобов`язань через відступлення прав окремо по кожному з 86 кредитних договорів юридичним та/або фізичним особам шляхом укладання окремих договорів відступлення права вимоги за кредитним договором за ціною активу, визначеною на останніх публічних торгах (за ціною, що на 30% менша від ринкової ціни визначеної ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015).

25.05.2015 позивачем прийнято рішення № 255 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", яким, зокрема, вирішено:

1. Погодити управителю відчуження майна (активів) акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", за ціною не нижчою, ніж ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності станом на 31.03.2015 на загальну суму 1639013,00грн. (без урахування ПДВ), а саме: майнові права за кредитними договорами у кількості 76 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 27.01.2015, шляхом, проведення аукціону.

У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону.

Відмовити у погоджені відчуження майнових прав за кредитними договорами: ОСОБА_2. договір від 05.12.2006 № 27/10-7211, ОСОБА_7 договір від 15.12.2003 № 27/10-7101, ОСОБА_8 договір від 01.11.2007 № 27/10-912П та договір від 25.12.200 7 № 2 7/10-93 0А, ОСОБА_9. договір від 29.12.2006 № 27/10-746А, ОСОБА_10 . договір від 31.07.2008 № 27/10-997П, ОСОБА_4 договір від 20.12.2005 № 11/02-814-КІ, ОСОБА_11 договір від 22.06.2007 № 11/03-28, ОСОБА_12 договір від 12.03.2007 № 20/Б.В., ОСОБА_13 договір від 14.12.2006 № 14/10-191.

10.06.2015 товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Українська універсальна товарна біржа уклали договір-доручення № 100 на проведення аукціону, предметом якого є продаж майна, що належить АБ "Банк регіонального розвитку", порядок продажу якого погоджений рішенням НБУ № 255 від 25.05.2015, а саме: лот №1 - майнові права на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 76 одиниць, без урахування ПДВ.

Відповідно до п.10.10 глави 10 розділу VI Положення, ліквідатор забезпечує здійснення рекламних заходів з метою доведення інформації про продаж активів банку до відома покупців після погодження Національним банком порядку продажу активів банку.

Ліквідатор розміщує оголошення про проведення аукціону, конкурсу принаймні в одній загальнодержавній та одній регіональній (місцевій, за місцезнаходженням банку) газеті, у якій розміщуються публікації щодо купівлі-продажу подібних активів, не пізніше ніж за 10 робочих днів до дати проведення аукціону, конкурсу.

12.06.2015 в газеті "Експрес об`ява" № 22 (5079) було опубліковано оголошення про проведення 30.06.2015 аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1639013,00 грн.

13.06.2015 в газеті "Голос України" № 104 (6108) було опубліковано оголошення про проведення 30.06.2015 аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1639013,00 грн.

30.06.2015 Українською універсальною товарною біржею складено протокол № 1 про хід аукціону торгів, які не відбулися, згідно з яким торги по лоту № 1, у зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах, не відбулись.

Відповідно до п. 10.10 глави 10 розділу VI Положення, ліквідатор має право прийняти рішення про повторний продаж активу на аукціоні (за конкурсом), якщо актив не було продано на попередніх торгах, зі зменшенням його початкової ціни, але не більше ніж на 30 відсотків, без повторного погодження з Національним банком.

03.07.2015 в газеті "Голос України" № 117 (6121) було опубліковано оголошення про проведення 20.07.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1147309,10 грн.

03.07.2015 в газеті "Експрес об`ява" № 25 (5082) було опубліковано оголошення про проведення 20.07.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1147309,10 грн.

20.07.2015 Українською універсальною товарною біржею складено протокол № 1 про хід аукціону торгів, які не відбулися, згідно з яким торги по лоту № 1, у зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах, не відбулись.

Окрім того, 15.06.2015 відповідач-1 звернувся до позивача з відповідною заявою від 12.06.2015, в якій просив надати погодження щодо продажу майна (активів) АБ "Банк регіонального розвитку" у кількості 10 одиниць, у продажу яких було відмовлено рішенням НБУ № 255 від 25.05.2015.

05.08.2015 Національним банком України прийнято рішення № 414 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", яким вирішено:

1. Погодити управителю відчуження майна (активів) акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності за станом на 31.03.2015 на загальну суму 322463,00грн. (без урахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 10 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 12.05.2015, шляхом проведення аукціону.

У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону.

Тобто, рішенням Національного банку України № 414 від 05.08.2015 надано погодження на продаж 10 активів, в порядку передбаченому главою 10 розділу VI Положення, зі стартовою ціною аукціону не нижчою 322463,00 грн. та у випадку не реалізації на перших торгах з можливістю провести повторний аукціон зі зменшенням вартості активів на 30%, а у випадку не продажу й на повторних торгах з можливістю продажу фізичним та юридичним особам за ціною останнього аукціону.

12.08.2015 між відповідачем-1 та Українською універсальною товарною біржею укладено договір-доручення № 14/1 на проведення аукціону, предметом якого є продаж майна, що належить АБ "Банк регіонального розвитку", порядок продажу якого погоджений рішенням НБУ № 414 від 05.08.2015, а саме: лот № 1 - майнові права на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 10 одиниць, без урахування ПДВ.

14.08.2015 в газеті "Експрес об`ява" № 31 (5088) було опубліковано оголошення про проведення 01.09.2015 аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 322463,00 грн.

05.09.2015 в газеті "Голос України" № 164 (6168) було опубліковано оголошення про проведення 21.09.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 225724,10грн.

04.09.2015 в газеті "Експрес об`ява" № 34 (5091) було опубліковано оголошення, щодо проведення 21.09.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 225724,10 грн.

21.09.2015 Українською універсальною товарною біржею складено протокол № 1 про хід аукціону торгів, які не відбулися, згідно з яким торги по лоту № 1, у зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах, не відбулись.

Рішеннями Національного банку України № 255 від 25.05.2015 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" погоджено умови реалізації активів, що перебували в управлінні відповідача-1, а саме:

погоджено управителю відчуження майна (активів) банку, за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності станом на 31.03.2015 р. на загальну суму 322463,00грн. (без врахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 10 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 13.11.2014 р., шляхом проведення аукціону;

у разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) банку на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) банку фізичній чи юридичній особі за ціною останнього аукціону.

30.09.2015 товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (далі - управитель) та товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (далі - новий кредитор) уклали договір № 042 про відступлення права вимоги (цесії) (далі - договір цесії) за кредитним договором № 27/10-865А від 08.08.2007.

Згідно з п.1.1 договору відступлення права вимоги управитель передає права кредитора шляхом відступлення права вимоги, а новий кредитор приймає всі права вимоги і стає новим кредитором за кредитним договором від 08.08.2007р. № 27/10-865А, що був укладений між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та ОСОБА_1 , згідно з яким банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 64 000,00 грн.

Пунктом 1.3 договору відступлення права вимоги передбачено, що за цим договором новий кредитор одержує право замість банку (управителя) вимагати від позичальника виконання всіх зобов`язань за кредитним договором, в тому числі, але не виключно: з повернення суми кредиту в повному обсязі; із сплати процентів в розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати комісії у розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати неустойки (штрафів, пені) у випадках, розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором, а також виконання позичальником будь-яких інших зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з п.1.6.1 договору відступлення права вимоги після підписання цього договору новий кредитор протягом одного місяця перераховує управителю грошові кошти в сумі 1900,00грн. на накопичувальний рахунок № НОМЕР_1 в Головному управління Національного банку України, з посиланням в призначенні платежу на реквізити цього договору. Право вимоги до позичальника за кредитним договором виникає у нового кредитора одразу після укладення даного договору.

30.09.2015 р. на виконання умов договору відступлення права вимоги сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі до договору відступлення, відповідно до якого відповідачем-1 передано, а відповідачем-2 було прийнято документи по кредитному договору від 08.08.2007 р. № 27/10-865А, укладеному між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та ОСОБА_1 , а саме: оригінал кредитного договору від 08.08.2007 р. № 27/10-865А, з усіма додатковими договорами, змінами та доповненнями; договори забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів; усі інші документи, які складають кредитну справу позичальника, отримані банком від позичальника (управителем від банку на підставі договору про передання в управління непроданих активів від 20.11.2013 р.) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника; документи, що пов`язані із виконанням кредитного договору.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що дії відповідачів, на думку позивача, щодо укладення останніми оспорюваних договорів відступлення права вимоги порушують права та інтереси Національного банку України, як вигодонабувача та органу, наділеного розпорядчими та контролюючими повноваженнями.

Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд зазначив про те, що:

- доводи позивача, що актив при укладенні договору цесії, з врахуванням можливої уцінки визначеної в "Положенні про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства" затвердженим постановою Правління Національного банку України №369 від 28.08.2001, реалізований (відступлений) за значно нижчою вартістю, ніж та, що була погоджена Національним банком України, не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи;

- позивачем не зазначено в своїх рішеннях необхідності включення в договір цесії умови щодо моменту переходу права вимоги, з огляду на що не зазначення цієї умови в оспорюваних договорах не є підставою для визнання їх недійсними;

- доводи позивача про те, що оспорювані договори цесії не відповідають чинному законодавству, а саме: ст.ст. 513, 514 Цивільного кодексу України та ч.3 ст. 24 Закону України "Про іпотеку", у зв`язку з тим, що не посвідчені нотаріально, є необгрутованими з огляду на те, що відступлення прав відбувалось саме за основними зобов`язаннями, тобто за кредитними договорами.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є також правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 1037 ЦК України управитель управляє майном відповідно до умов договору. Управитель може відчужувати майно, передане в управління, укладати щодо нього договір застави лише за згодою установника управління.

Як передбачено п. 13.11 Положення № 369, управитель відповідно до укладеного тристороннього договору: відкриває в Національному банку України накопичувальний рахунок у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України; набуває прав сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку; управляє активами та може відчужувати майно за погодженням з комісією Національного банку України; задовольняє вимоги кредиторів банку.

Згідно з п. 4.1 договору управління продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із Національним банком України.

Ціна продажу активу є істотною умовою для погодження його відчуження, в зв`язку з чим відповідач-1 неодноразово звертався до позивача із листами щодо надання погодження на продаж активів за певною ціною та у визначених об`ємах.

Отже відчуження таких прав могло бути здійснено виключно на умовах, визначених рішеннями Національного банку України № 255 та № 414, а саме, при укладанні договору цесії, з урахуванням можливої уцінки, визначеної Положенням, ціна реалізації, не могла бути нижчою, ніж гранична вартість ціни продажу активів, визначена в рішеннях Національного банку України.

Відповідно до звіту від 31.03.2015р. ТОВ "Приват-Консалтинг" про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", вартість майнових прав за кредитним договором № 11/02-814-КІ, становила 2710,00грн. (погоджена Національним банком України), тоді як за оспорюваним договором відступлені активи за вартістю 1900,00 грн.

Однак, у рішенні Національного банку України № 255, № 414 відсутнє погодження уцінки спірних активів на 30% від ринкової ціни, визначеної ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті, та здійснення продажу активів окремо по кожному кредитному договору.

З урахуванням наведеного вище, судова колегія дійшла до висновку про те, що укладення Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" договору щодо відчуження прав за кредитним договором від 08.08.2007 р. №27/10-5731 за нижчою ціною, ніж визначено у звіті від 31.03.2015 р., здійснено з перевищенням своїх повноважень у порушення положень ст. 1037 ЦК України, п. 4.1 договору управління та всупереч рішенням Національного банку України № 255 та № 414, що свідчить про недотримання при укладенні договору відступлення встановлених ст. 203 ЦК України вимог, а тому є підставою для визнання його недійсним у силу приписів ст. 215 ЦК України.

Враховуючи викладене, вимога позивача про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) № 042 від 30.09.2015 р. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 (п. 1) ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Таким чином передані відповідачу-2 оригінали документів за актами до договорів підлягають поверненню відповідачу-1, оскільки у відповідача-2 відсутні правові підстави утримувати у володінні вказані документи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимога позивача про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно з актом приймання-передачі до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 042 від 30.09.2015 р. та згідно з актом приймання-передачі до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 042 від 30.09.2015р. також підлягає задоволенню.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник довів обґрунтованість апеляційної скарги, отже рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 року у справі № 910/13415/18 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного банку України задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2019 у справі № 910/13415/18 скасувати.

3. Позовні вимоги Національного банку України задовольнити повністю.

4. Визнати недійсним договір № 042 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором № 27/10-865А1 від 08.08.2007.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (02002, м.Київ, вул..Євгена Сверстюка, буд.11 корп. Б; кеод ) документи отримані за договором № 042 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії).

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (02002, м.Київ, вул..Євгена Сверстюка, буд.11 корп. Б; ) на користь Національного банку України (01061, м. Київ, вул. Інститутська, буд.9; ) 1762,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 2643,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" ( 03164 м.Київ, вул. Підлісна, буд.3; ) на користь Національного банку України (01061, м. Київ, вул. Інститутська, буд.9; ) 1762,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 2643,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

6. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 910/13415/18 повернути до Господарського суду м. Києва.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повнй текст постанови складений 09.10.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.А. Пашкіна

Л.П. Зубець