ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 рокуСправа № 912/1528/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи № 912/1528/19

за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області, 25006, м. Кропивницький, вул. Михайлівська, 64

до відповідача Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області , 28000, м. Олександрія, пр. Соборний, 59,

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Верховної Ради України, 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5

Кабінету Міністрів України ( 01008, м. Київ, вул. Грушевського,12/2).

про зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача - Бондаренко В.М. , довіреність № 01-09-28 від 24.06.19;

від відповідача - участі не брали;

від 3-ї особи (Верховної Ради України) - участі не брали;

від 3-ї особи (Кабінету Міністрів України) - Волошина Наталія Леонідівна, довіреність № 195/9.1.4./22-19 від 08.01.2019р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області до Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області про зобов`язання виконавчого комітету Олександрійської міської ради виправити помилку у пункті 3 рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 13 жовтня 2005 року № 787 та привести його у відповідність з правовстановлюючим документом, оформивши право власності на приміщення в місті Олександрія по АДРЕСА_1, кв. 112 Кіровоградському обласному відділенню Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що пунктом 3 даного рішення виконком Олександрійської міської ради помилково зазначив "Оформити Державі в особі Верховної Ради України право державної власності на адміністративне приміщення Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності по АДРЕСА_1", оскільки на підставі правовстановлюючого документу власником даного приміщення є Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а не Верховна Рада України.

Ухвалою від 06.06.2019 господарський суд залишив позовну заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, допущених останнім при її поданні.

12.06.2019 на адресу суду, з дотриманням строку, встановленого ухвалою від 06.06.2019, надійшла заява № 07-01-948 від 11.06.19 про усунення недоліків позовної заяви, разом із уточненою позовною заявою з додатками.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього Кодексу.

Ухвалою від 14.06.2019 відкрито провадження у справі № 912/1528/19, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.07.2019 об 11:00 год., залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Верховну Раду України.

03.07.2019 відповідачем подано до матеріалів справи відзив на позовну заяву № 166/23-16 від 26.06.19 із запереченнями проти задоволення позову та клопотання № 171/23-16 від 26.06.19 про розгляд справи без участі представника відповідача. Так відповідач зазначає, що у відповідності до положень Закону України "Про власність" та враховуючи організаційно-правову форму позивача виконавчим комітетом Олександрійської міської ради було прийнято рішення про оформлення державі в особі Верховної ради України права державної власності на адміністративне приміщення по АДРЕСА_1 в м. Олександрія та видачу відповідного Свідоцтва. Відповідач діяв в межах повноважень, наданих чинним законодавством України, а саме, у п.3 рішення №787 від 13.10.2005 року "Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію адміністративного приміщення по АДРЕСА_1" вірно зазначено власника об`єкта нерухомості.

05.07.2019 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області надано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого позивач зазначає, що відповідач, приймаючи рішення №787 від 13.10.2005 про оформлення державі в особі Верховної ради України право власності на адміністративне приміщення Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності по АДРЕСА_1 допустився помилки, оскільки не дослідив правовстановлюючі документи та не врахував, що об`єкт зазначеного нерухомого майна було придбано Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за рахунок коштів Фонду та є його власністю. Адже ч. 3 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" було визначено, що Фонд є некомерційною самоврядною організацією.

08.07.2019 Верховною Радою України подано до матеріалів справи письмові пояснення на позовну заяву № 30/6-250(121854) від 03.07.19, відповідно до яких третя особа просить відмовити у задоволенні позовних вимог, а справу розглядати за відсутності її представника. Крім того, у поданих поясненнях зазначено, що правові основи управління об`єктами державної власності в Україні встановлено Законом України "Про управління об`єктами державної власності". Положення ст. 1 вказаного Закону визначають, що управління об`єктами державної власності - здійснюється Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб. Вказане відповідає пункту 5 ст. 116 Конституції України, в якому Кабінету Міністрів України, як вищому органу в системі органів виконавчої влади, надано право здійснювати управління об`єктами державної власності відповідно до закону. На підставі викладеного третя особа зазначає, що належне представництво інтересів держави у даній категорії справ, відповідно до чинного законодавства, здійснюють Кабінет Міністрів України та уповноважені органи виконавчої влади.

Ухвалою від 09.07.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кабінет Міністрів України, зобов`язано учасників справи у строк протягом 5 днів з дня отримання вказаної ухвали направити копії заяв по суті справи на адресу Кабінету Міністрів України та відкладено підготовче засідання у справі № 912/1528/19 до 01.08.2019 об 11:00 год.

На виконання вимог ухвали суду від 09.07.2019 учасниками справи надано до суду докази направлення на адресу Кабінету Міністрів України позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив та пояснень третьої особи.

У клопотанні від 22.07.2019 №30/6-275 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Верховна рада України просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю та справу розглядати за відсутності її представника.

25.07.2019 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області подано до суду додаткові пояснення позивача (заперечення на пояснення третьої особи) від 25.07.2019 №027-07-1242.

01.08.2019 позивачем через канцелярію суду подано заяву №07-01-1276 від 01.08.2019 про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з щорічною відпусткою представника управління дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області Бондаренка В.М. з 01.08.2019 по 17.08.2019. До заяви додано копію наказу від 23.07.2019 №182-в "Про надання відпустки Бондаренку В.М. "

В підготовчому засіданні 01.08.2019 представником третьої особи - Кабінету Міністрів України подано клопотання про відкладення підготовчого засідання у даній справі, мотивоване тим, що на адресу уповноваженого представника Кабінету Міністрів України 31.07.2019 надійшла лише ухвала суду від 09.07.2019 у справі №912/1528/19 та відзив на позовну заяву, направлений Олександрійською міською радою, і наразі не надійшла сама позовна заява, відсутність якої позбавляє третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору скористатися своїм правом на подання пояснень в порядку ст. 168 ГПК України. Крім того, в підготовчому засіданні представник третьої особи просив також відкласти підготовче засідання у зв`язку з його щорічною відпусткою у період з 15.08.2019 по 30.08.2019.

Ухвалою від 01.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, задоволено клопотання позивача № 07-01-1276 від 01.08.2019 та представника 3-ї особи (Кабінету Міністрів України) від 01.08.2019 р. про відкладення підготовчого засідання у справі №912/1528/19 та відкладено підготовче засідання у справі №912/1528/19 до 09.09.2018 о 14:00 год.

13.08.2019 Верховною Радою України подано до суду клопотання від 06.08.2019 №30/6-296, відповідно до якого третя особа просить у задоволенні позовної заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області відмовити повністю та справу розглядати за відсутності її представника.

15.08.2019 та 02.09.2019 Кабінетом Міністрів України подано до суду пояснення, відповідно до яких третя особа просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі та застосувати наслідки спливу позовної давності до вимог позивача, зазначених в позовній заяві.

Ухвалою від 09.09.2019 закрито підготовче провадження у справі №912/1528/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.09.2019 о 17:10 год., визначено наступну дату судового засідання 26.09.2019 о 14:00 год.

За результатами судового засідання 10.09.2019 господарським судом оголошено перерву в судовому засіданні до дати визначеної ухвалою суду від 09.09.2019, а саме до 26.09.2019 о 14:00 год.

Протокольною ухвалою від 26.09.2019 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні по розгляду справи № 912/1528/19 до 14:00 год. 09.10.2019.

Відповідач та третя особа - Верховна рада України участь повноважних представників в судовому засіданні 09.10.2019 не забезпечили, хоча належним чином повідомленні про місце, дату та час засідання суду.

08.10.20219 на адресу суду від Верховної ради України надійшло клопотання, відповідно до якого третя особа просить в задоволенні позовної заяви відмовити повністю та справу розглядати за відсутності її представника.

Згідно з частиною 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 09.10.2019 за відсутності представників відповідача та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Верховної ради України.

В судовому засіданні 09.10.2019 господарським судом досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухваши пояснення представників сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пунктів 4, 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.029.1999 № 1105, в редакції Закону України від 28.12.2014р. № 77, із змінами та доповненнями (далі - Закон 1105), утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступником Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів (п. 5 розділу УП "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

На виконання вимог п. 4 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону та пункту 1 наказу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.05.2017 року № 251-ос припинено Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності () шляхом приєднання до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області (), про що 31 жовтня 2017 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис.

Як зазначає позивач, з метою завершення процедури реорганізації та переоформлення права власності на нерухоме майно Фонду соціального страхування України, відповідно до правовстановлюючих документів, з дотриманням вимог чинного законодавства та внесенням відповідної інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно передавального акту правонаступником прийнято майно з відповідними документами у яких виявлено помилку, яка впливає на права Фонду щодо володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Так, 26.12.2001 між громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , діюча особисто за себе, а також від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 як продавцями, та Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в особі директора Олександрійської міжрайонної виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_6 , який діяв на підставі доручення від 16.11.2001р. № 8, як покупцем, був укладений Договір купівлі-продажу квартири (а.с. 13), за умовами якого продавці продали, а покупець купив квартиру за АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 3 Договору купівлі-продажу, продаж квартири вчинено за 25900 грн, які продавці одержали повністю до підписання такого договору.

Даний Договір був посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Бендеровою Л.А. та зареєстрований в реєстрі за №10614.

22.01.2002 Олександрійським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації зареєстровано вказаний Договір за реєстраційним номером 1774/9(ю)с27.

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 31.01.2002 р. № 52 надано дозвіл Кіровоградському обласному відділенню Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 (а.с.14).

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 13.10.2005 р. №787 затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію адміністративного приміщення по АДРЕСА_1 після реконструкції квартири НОМЕР_1 , проведеної Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, та виведено дану квартиру з житлового фонду у зв`язку із зміною її цільового призначення (а.с. 15).

У пункті 3 рішення №787 від 13.10.2005 Виконавчий комітет Олександрійської міської ради зазначив: "Оформити Державі в особі Верховної Ради України право державної власності на адміністративне приміщення Кіровоградського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності по АДРЕСА_1 ".

За твердженням позивача, пункт 3 рішення Виконавчого комітету №787 від 13.10.2005 є помилковим, оскільки на підставі правовстановлюючого документу власником даного приміщення є Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а не Верховна Рада України. Приміщення придбавалося за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, перебуває на його балансі та, відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.2001 є його власністю.

Таким чином рішенням виконавчого комітету безпідставно позбавлено Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності права власності на об`єкт нерухомого майна, що призвело до порушення права та законних інтересів власника даного приміщення щодо володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

При вирішенні спору господарський суд враховує наступне.

Відповідно до статті 170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 51 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Статтею 326 Цивільного кодексу України передбачено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про власність" (чинним станом на 2004 рік) суб`єктом права загальнодержавної (республіканської) власності є держава в особі Верховної Ради України.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд не погоджується з доводами позивача, щодо того, що приміщення за адресою АДРЕСА_1 належить позивачу на праві власності оскільки придбавалось за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а не за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Господарський суд враховує, що в провадженні Господарського суду Кіровоградської області перебувала справа №912/269/17 за позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області, Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, про скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності.

Розглядаючи справу №912/269/17 судами усіх інстанцій досліджувались обставини, пов`язані з походженням коштів, які були спрямовані для придбання приміщення Кіровоградським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, згідно договору купівлі-продажу квартири від 26.12.2001р.

Так, рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 06.04.2017 у справі №912/269/17, залишеним без змін Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у позові було відмовлено повністю.

Постановою Вищого Господарського суду України від 18.10.2017 Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 року та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 06.04.2017 року у справі № 912/269/17 залишено без змін.

Так у Постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі №912/269/17 встановлено наступне:

"Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (надалі - Фонд) створений відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (Законом від 18.01.2001 №2240-ІІІ) і є правонаступником Фонду соціального страхування України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (у редакції чинній на час укладення договору купівлі-продажу квартири), кошти загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню та використовуються тільки за цільовим призначенням. У разі їх невикористання в поточному році вони переходять на наступний фінансовий рік.

Бюджет Фонду у відповідності до статті 25 Закону є основним фінансовим документом, який визначає доходи та витрати страхових коштів на матеріальне забезпечення застрахованих осіб і надання їм соціальних послуг. Порядок надходження, обліку та витрачання страхових коштів Фонду, складання та виконання бюджету, здійснення платежів, ведення бухгалтерського обліку і звітності щодо коштів Фонду визначається правлінням Фонду відповідно до законодавства.

Так, постановою правління Фонду від 19.09.2001 №28 "Про бюджет Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на ІV кв.2001р." затверджено бюджет Фонду на ІV кв.2001р. по доходах і видатках в сумі 380076 тис.грн згідно додатку (пункт 1); встановлено забезпечити за рахунок залишку коштів, що склався в бюджеті Фонду станом на 01.01.2001 року, фінансування розвитку матеріальної бази робочих органів Фонду в розмірі 22,0 млн грн (пункт 2) (а.с. 53-55). При цьому бюджет Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на ІV кв. 2001р. затверджено з дефіцитом в розмірі 1306 тис.грн.

На виконання пункту 2 постанови правління Фонду від 19.09.2001 №28 16.10.2001 правлінням прийнято розпорядження №70 "Про виділення коштів на розвиток матеріальної бази робочих органів Фонду" (а.с. 23).

Пунктом 1 цього розпорядження зобов`язано бюджетне управління передбачити, а фінансове управління забезпечити фінансування виконавчих дирекцій відділень Фонду в сумі 4 683,6 тис.грн згідно з додатком. Згідно витягу з додатку асигнування на розвиток матеріальної бази робочих органів Фонду, зокрема, Кіровоградського відділення Фонду склало 253,0 тис.грн, з яких: придбання приміщень для робочих органів 185,0 тис.грн, придбання автотранспорту 50,0тис.грн, придбання факсів для робочих органів 18,0 тис.грн.

Згідно пункту 2 зазначеного розпорядження правлінням Фонду зобов`язано директорів виконавчих дирекцій відділень Фонду забезпечити витрачання коштів відповідно до вимог законодавства з питань придбання товарів, робіт, послуг за рахунок державних коштів, контроль за цільовим та ефективним використанням коштів, своєчасним наданням звітів про їх використання.

Загальні правові та економічні засади здійснення процедур закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів на момент прийняття правлінням Фонду розпорядження №70 регламентувалися Законом України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" від 22.02.2000 №1490-ІІІ. Цей Закон застосовується до всіх закупівель товарів, робіт і послуг, що повністю або частково здійснюються за рахунок державних коштів.

Державними коштами за визначенням статті 1 зазначеного Закону є кошти Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, кошти державних цільових фондів, кошти Пенсійного фонду України, державні кредитні ресурси.

Оскільки до складу державних цільових фондів входять бюджетні та позабюджетні цільові фонди, з огляду на положення частини 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, як цільового позабюджетного страхового фонду, є державними коштами.

На виконання розпорядження правління Фонду від 16.10.2001 №70 виконавчою дирекцією Фонду платіжним дорученням № 1860 від 12.11.2001 перераховані Виконавчій дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності кошти в розмірі 185000грн на придбання приміщень (а.с.24).

Вказані кошти на виконання наказу Виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 18.12.2001 №130 позивачем перераховано платіжним дорученням №158 від 19.12.2001 Олександрійській міжрайонній виконавчій дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 27000грн для придбання квартири АДРЕСА_1 (а.с.25).

Також, відповідно до листа від 11.05.2016 №10-15-8683 Фонду державного майна України, у Єдиному державному реєстрі об`єктів державної власності обліковується зазначене нерухоме державне майно, яке перебуває на балансі Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (код за , організаційно-правова форма: державна організація (установа, заклад), суб`єкт управління : Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Надання витягу з Реєстру, як зазначено у вказаному листі, залежить від надання саме суб`єктом управління Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності необхідних відомостей Фонду державного майна України."

Отже, під час розгляду справи №912/269/17 було встановлено, що кошти, які були перераховані на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 26.12.2001 є державними коштами, а не коштами сформованими за рахунок обов`язкових внесків (страхові кошти).

Крім того, у Постанові від 18.10.2017 у справі №912/269/17 Вищий господарський суд України зазначив, що ухвалюючи рішення про відмову у позові місцевий господарський суд виходив з того, що приміщення квартири АДРЕСА_1 було придбано для потреб позивача на кошти, виділені з асигнувань на розвиток матеріальної бази робочих органів Фонду на підставі постанови правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 19.09.2001 року № 28 "Про бюджет Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на ІV квартал 2001 року" та розпорядження правління Фонду від 16.10.2001 року № 70 "Про виділення коштів на розвиток матеріальної бази робочих органів Фонду". Пославшись на те, що одним із джерел формування кошів Фонду (ч. 1 ст. 19 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням") є асигнування з Державного бюджету України, а в п. 2 розпорядження № 70 від 16.10.2001 року зобов`язано директорів регіональних відділень Фонду забезпечити витрачання коштів відповідно до вимог законодавства з питань придбання товарів, робіт, послуг за рахунок державних коштів, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, дійшов висновку, що спірне приміщення придбано за державні кошти, а тому його власником є Держава, а не позивач, тобто в оспорюваному свідоцтві правомірно вказано власником Державу. Суди також вказали, що визначення Верховної Ради України в оспорюваному свідоцтві органом управління спірним приміщенням не спростовує факту належності спірного майна Державі. Посилаючись на те, що позивач не довів право власності на спірне адміністративне приміщення та порушення його прав відповідачами, не підтвердив правомірність вимоги про визнання права власності на спірне нерухоме майно, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про необґрунтованість позову, і як наслідок вказали про відсутність підстав для застосування строків позовної давності.

Беручи до уваги те, що судами попередніх інстанцій у межах наданих їм повноважень встановлено, що адміністративне приміщення Олександрійської міжрайонної виконавчої дирекції Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було придбано за кошти з державних асигнувань, тобто за державні кошти, і що рішенням Олександрійської міськради №787 від 13.10.20105 року це приміщення переведено з житлового фонду до нежитлового із визначенням його як державної власності, Вищий господарський суд України вважає, що висновки судів про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах норм матеріального і процесуального права.

Отже, наведені вище обставини дають підстави стверджувати про відсутність помилки у пункті 3 рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради "Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію адміністративного приміщення по АДРЕСА_1" від 13.10.2005 №787, а дії позивача при зверненні до суду з даним позовом, фактично були направленні на переоцінку рішень суду.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що статтями 16 Цивільного кодексу України та 20 Господарського кодексу України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Право на захист розглядається як суб`єктивне цивільне право, яке виникає у особи у разі порушення належних їй цивільних прав та інтересів, невизнання цього права або оспорювання цивільного права.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами осіб, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, а право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав мають особи встановлені ст.1 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи спір, господарський суд встановлює відповідність обраного позивачем способу захисту його порушеного права чи охоронювального законом інтересу.

У разі, якщо суд дійде висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту він повинен відмовити в задоволенні вимог.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, суд звертає увагу на те, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Відповідно до ч.10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 393 Цивільного кодексу України встановлено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Враховуючи зазначене, чинним законодавством України не встановлено такого способу захисту порушеного права, як внесення змін до правового акту (рішення) органу державної влади, який порушує права власника.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, дослідивши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачем невірно обраний спосіб захисту його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки обраний позивачем спосіб захисту не відповідає приписам ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України.

З огляду на вищенаведене позовні вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області задоволенню не підлягають.

Господарський суд відмовляє у задоволенні клопотання Кабінету міністрів України про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах з огляду на таке.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

У зв`язку з відсутністю порушеного права позивача, господарський суд не вбачає підстав для застосування наслідків спливу позовної давності.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку у відмові у позові, в силу приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Михайлівська, 64) та Виконавчому комітету Олександрійської міської ради (28000, м. Олександрія, пр. Соборний, 59), Верховній Раді України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 5), Кабінету Міністрів України ( 01008, м. Київ, вул. Грушевського,12/2).

Повне рішення складено 15.10.2019.

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.