судді Великої Палати Верховного Суду Пророка В. В.
справа № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)
Велика Палата Верхового Суду ухвалою від 02 жовтня 2019 року прийняла та призначила до розгляду справу за позов Кременчуцької міської ради Полтавської області до Фізичної особи-підприємця Трохимчук Марини Сергіївни про стягнення збитків у сумі 174 014, 95 грн за касаційною скаргою Кременчуцької міськради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25 березня 2019 року та рішення Господарського суду Полтавської області від 11 грудня 2017 року.
Водночас з мотивами Великої Палати Верхового Суду не можу повністю погодитися з огляду на наступне.
1. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
2. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
3. Відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
4. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга(частина сьома статті 12 ГПК України).
5. Відповідно до статті 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з січня 2019 року становить 1 921 грн.
6. В цій справі позивач звернувся із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за земельну ділянку в розмірі 174 014,95 грн, яка визначена як ціна позову та станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100 грн).
7. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
8. Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду, постановляючи ухвалу від 12 червня 2019 року про відкриття касаційного провадження, виходив з того, що наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною першою статті 294 ГПК України, не врахувавши при цьому вимоги пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, а саме те, що касаційну скаргу подано на судові рішення у справі, яка у силу пункту 1 частини п`ятої статті 12 ГПК Україниє малозначною.
9. Також касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
10. Оскільки справа в якій подана касаційна скарга є малозначною в силу вимог ГПК України, належним процесуальним рішенням Великої Палати Верховного Суду було б закриття касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача, а не постановлення ухвали про призначення справи до розгляду.
На моє переконання, касаційний перегляд Верховним Судом судових рішень, які набрали законної сили і касаційному оскарженню не підлягають, без належного обґрунтування виключних підстав для такого перегляду, не відповідає завданню Верховного Суду і може йти всупереч з принципом правової визначеності.
Суддя В. В. Пророк