ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року

м. Київ

cправа № 920/4/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 (колегія суддів у складі: Пашкіної С.А. - головуючого, Пономаренка Є.Ю., Буравльова С.І.)

та рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 (суддя Джепа Ю.А.)

у справі № 920/4/19

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

про стягнення 776 594, 93 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" про стягнення 776 594, 93 грн., а саме: 555 229, 41 грн. пені та 221 365, 52 грн. штрафу, у зв`язку з порушенням термінів поставки продукції за договором № від 22.08.2016.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 08.05.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судами обох інстанцій встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (покупцем) і Публічним акціонерним товариством "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (продавцем) 22.08.2016 укладено договір №, відповідно до умов якого продавець зобов`язувався поставити і передати у власність покупця товар - крани, вентилі, клапани та подібні вироби до труб, котлів, резервуарів, цистерн і подібних виробів (Крани, вентилі та клапани (Крани кульові Ду50-Ду400 з ручним приводом)), найменування, кількість і ціна якого вказані у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1), а покупець зобов`язувався на умовах цього договору прийняти товар та сплатити його вартість.

Відповідно до п. 3.1. договору його ціна, згідно зі специфікацією, складає 26 639 150, 40 грн.

Зі змісту п. 3.3. договору вбачається, що його ціна може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Обсяг закупівлі товару може зменшуватися, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків позивача (п. 3.4. договору).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що товар за цим договором відповідач зобов`язується поставити та передати позивачу окремими партіями за письмовими заявками покупця протягом 75 календарних днів з дати відправлення заявки покупцем.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що за порушення строку поставки товару або недопоставку товару продавець сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості товару, поставку якого прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товару понад тридцять днів продавець додатково сплачує штраф у розмірі 7 % вказаної вартості. Крім того продавець зобов`язується відшкодувати усі пов`язані з цим збитки. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє продавця від виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 11.1., в редакції додаткової угоди №1 від 27.09.2016 до договору, цей договір є чинним з моменту його укладання сторонами і діє протягом 2 років з дати укладання. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі специфікацією (додаток 1 до договору) сторони домовились про поставку наступного асортименту товару: кран кульовий Ду400 Ру80 РП НУ в кількості 9шт; кран кульовий Ду300 Ру80 РП НУ в кількості 41шт.; кран кульовий Ду300 Ру80 РП НУ в кількості 10 шт.; кран кульовий Ду200 Ру125 РП НУ в кількості 12 шт.; кран кульовий Ду200 Ру80 РП НУ в кількості 55 шт.; кран кульовий Ду150 Ру125 РП НУ в кількості 4 шт.; кран кульовий Ду150 Ру80 РП НУ в кількості 151 шт.; кран кульовий Ду150 Ру80 РП ПУ в кількості 6шт; кран кульовий ДУ100 Ру125 РП НУ в кількості 3 шт.; кран кульовий Ду100 Ру160 РП Ну в кількості 86 шт.; кран кульовий Ду100 Ру160 РП ПУ в кількості 2 шт.; кран кульовий Ду100 Ру80 РП НУ в кількості 282 шт.; кран кульовий Ду100 Ру80 РП НУ в кількості 2 шт.; кран кульовий Ду80 Ру80 РП НУ в кількості 148 шт.; кран кульовий Ду80 Ру80 РП НУ в кількості 68 шт.; кран кульовий Ду50 Ру100 РП НУ в кількості 25 шт.; кран кульовий Ду50 Ру100 РП НУ в кількості 20 шт.; кран кульовий Ду50 Ру160 РП НУ в кількості 3 шт.; кран кульовий Ду50 Ру 125 РП НУ в кількості 14 шт.; кран кульовий Ду50 Ру160 РП НУ в кількості 9 штук.; кран кульовий Ду50 Ру80 РП НУ в кількості 212 шт.; кран кульовий Ду50 Ру80 РП НУ в кількості 47 шт.; кран кульовий Ду50 Ру 80 РП НУ в кількості 35 шт. - всього на загальну суму (з урахуванням ПДВ) - 26 639 150, 40 грн.

В подальшому між сторонами 17.07.2017 укладено додаткову угоду №2 до договору, в п. 1 якої сторони домовились зменшити загальну ціну договору на 349 287, 30 грн.

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 2 до договору викладено п. 3.1. договору в новій редакції: "Ціна договору згідно специфікації складає 26 289 863 грн. 10 коп., в т.ч. ПДВ - 4 381 643 грн. 85 коп.".

Відповідно до п. 3 додаткової угоди №2 додаток №1 до договору "Специфікація" викладено в новій редакції, що додається та є невід`ємною частиною додаткової угоди, в якій визначається одиниці виміру, кількість і ціна товару, та відповідно до якої здійснюється поставка товару.

За умовами п. 4 додаткової угоди №2 інші умови договору, що не порушено цією додатковою угодою, залишаються незмінними, і сторони здійснюють за ними свої зобов`язання.

Згідно зі специфікацією (додаток 1 до додаткової угоди №2 до договору) сторони домовились про поставку наступного асортименту товару: кран кульовий Ду400 Ру80 РП НУ в кількості 9 шт; кран кульовий Ду300 Ру80 РП НУ в кількості 41 шт.; кран кульовий Ду300 Ру80 РП НУ в кількості 10 шт.; кран кульовий Ду200 Ру125 РП НУ в кількості 12 шт.; кран кульовий Ду200 Ру80 РП НУ в кількості 48 шт.; кран кульовий Ду200 Ру80 РП НУ в кількості 7 шт.; кран кульовий Ду 150 Ру125 РП НУ в кількості 4 шт.; кран кульовий Ду150 Ру80 РП НУ в кількості 151 шт.; кран кульовий Ду 150 Ру80 РП ПУ в кількості 6 шт.; кран кульовий ДУ100 Ру125 РП НУ в кількості 3 шт.; кран кульовий Ду100 Ру160 РП Ну в кількості 86 шт.; кран кульовий Ду100 Ру160 РП ПУ в кількості 2 шт.; кран кульовий Ду100 Ру80 РП НУ в кількості 226 шт.; кран кульовий Ду100 Ру80 РП НУ в кількості 56 шт.; кран кульовий Ду100 Ру80 РП НУ в кількості 2 шт.; кран кульовий Ду80 Ру80 РП НУ в кількості 148 шт.; кран кульовий Ду80 Ру80 РП НУ в кількості 68 шт.; кран кульовий Ду50 Ру100 РП НУ в кількості 25 шт.; кран кульовий Ду50 Ру100 РП НУ в кількості 20 шт.; кран кульовий Ду50 Ру160 РП НУ в кількості 3 шт.; кран кульовий Ду50 Ру 125 РП НУ в кількості 14 шт.; кран кульовий Ду50 Ру160 РП НУ в кількості 9 штук.; кран кульовий Ду50 Ру80 РП НУ в кількості 212 шт.; кран кульовий Ду50 Ру80 РП НУ в кількості 47 шт.; кран кульовий Ду50 Ру 80 РП НУ в кількості 35 шт. - всього на загальну суму 26 289 863, 10 грн.

Звертаючись з до суду з даним позовом, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" зазначало, що: 1) 18.10.2017 Філією УМГ "Київтрансгаз" направлено на адресу відповідача заявку вих. № 2401ВИХ-17-729 від 17.10.2017 на поставку чергової партії товару. На виконання умов п.5.1. договору вказаний у заявці вих.№ 2401 ВИХ-17-729 від 17.10.2017 товар (крани кульові) відповідач зобов`язаний був поставити у строк до 01.01.2018 (включно), проте, у встановлений договором строк крани кульові (в кількості 290 шт.) за вищевказаною заявкою відповідачем поставлено не було; 2) з 18.10.2017 (дати направлення заявки вих.№2401 ВИХ-17-703 від 12.10.2017) по 01.01.2018 (дата закінчення строку дії договору) відповідачем в строк, визначений договором, товар був поставлений частково, всього на суму 186 273, 72 грн., проте товар на суму 2 976 090, 84 грн. залишився недопоставленим, що є порушенням п.5.1 договору; 3) позивач звертався до відповідача з претензією №1 від 22.05.2018 №2401ВИХ-18-1172 та з претензією №2 від 07.09.2018 №2401ВИХ-18-2581 про виконання зобов`язання за договором в повному обсязі та сплату пені і штрафу, проте вказані претензії були залишені відповідачем без відповіді; 4) станом на 27.12.2018 відповідачем товар поставлено частково - всього на загальну суму 21 389 201, 46 грн., а товар на суму 4 900 661, 64 грн. залишився недопоставленим; 5) позивачем в повному обсязі оплачено поставлений товар у строки, встановлені договором; 6) беручи до уваги порушення з боку відповідача зобов`язань щодо своєчасної поставки товару, позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що: матеріалами справи підтверджується здійснення відповідачем поставки товару на виконання заявки №1001/28-04 від 10.02.2017, факт часткового виконання зобов`язань з боку відповідача не заперечується позивачем, отже письмовими матеріалами справи підтверджується факт виконання умов заявки №1001/28-04 від 10.02.2017 обома сторонами; період нарахування пені визначено позивачем неправильно, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 555 229, 41 грн. не підлягають задоволенню; судом встановлено факт порушення права позивача з 26.04.2017, у зв`язку з чим звернувшись з позовом за захистом порушеного права 29.12.2018 позивачем пропущено спеціальний строк позовної давності - 1 рік, встановлений ст. 258 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з постановою апеляційного та рішенням місцевого господарських судів, позивач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. Так доводи скаржника зводяться до того, що:

- в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт того, що лист №1001/28-04 від 10.02.2017 був відправлений позивачем на адресу відповідача на умовах та у спосіб, передбачений договором;

- умовами договору на визначено можливість використання електронного листування замість паперових носіїв, а в реквізитах сторін не вказані електронні адреси;

- заявка №№1001/28-04 від 10.02.2017 не є належним та допустимим доказом початку відліку строку 75 календарних днів, в межах яких здійснюється поставка;

- в матеріалах справи наявні докази про відправлення позивачем на адресу відповідача заявки вих. №2401ВИХ-17-729 від 17.10.2017, саме відповідно до якої продавець (відповідач) мав поставити позивачу визначений у ній товар, відповідно до п.5.1 договору у строк до 01.01.2018 включно.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.09.2019 відкрито провадження за касаційною скаргою, призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 26.09.2019.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач просить останню залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на те, що рішення судів попередніх інстанцій є законними та такими, що ухвалені з детальним дослідженням усіх обставин справи та на підставі норм права, які регулюють спірні взаємовідносини сторін. При цьому, касаційна скарга базується на вимогах переоцінки доказів, що є неприпустимим в силу меж перегляду справи в касаційній інстанції, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Переглянувши в касаційному порядку постанову апеляційного та рішення місцевого господарських судів, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Статтею 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з положеннями ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 612 зазначеного Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судами обох інстанцій встановлено, що п. 5.1. договору передбачено, що товар за цим договором відповідач зобов`язується поставити та передати позивачу окремими партіями за письмовими заявками позивача протягом 75 календарних днів з дати відправлення заявки позивачем.

Згідно п. 5.2. договору товар, зазначений в специфікації, поставляється відповідачем в місця призначення по території України відокремленим підрозділам позивача згідно з заявками позивача, в яких вказуються відвантажувальні реквізити, поштова адреса місця поставки та кількість товару.

За висновками судів попередніх інстанцій, відповідачем надано належні докази надсилання 13.02.2017 (час 15 год. 19 хв. 18 сек.) на електронну поштову скриньку директора представництва Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" у м. Києві Курбатова О.Ю. поштового клієнту mail.ukr.net листа від ОСОБА_1 () з вказівкою на тему листа: "Заявка на відгрузку 10 лютого", який містив додаток: електронний документ під назвою "Заявка на відгрузку 10 лютого.pdf", що підтверджується скріншотом.

Відповідно до інформації, що міститься в базі даних "Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг" Українського інституту інтелектуальної власності, сторінка пошуку в якій розміщена на сайті Українського інституту інтелектуальної власності (http://base.uipv.org/searchBUL/), та п. 3.1. правил Домену.UA, доменне ім`я другого рівня "utg.ua" належить Акціонерному товариству "Укртрансгаз" на підставі свідоцтва № 39507 від 15.04.2004, дію якого подовжено до 15.07.2022 (№ заявки НОМЕР_1 ). Таким чином, електронний документ під назвою "Заявка на відгрузку 10 лютого.pdf" направлено з поштової скриньки AT "Укртрансгаз", що зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 .

Крім того, факт отримання вказаного електронного документа саме від позивача доводить і той факт, що на заявці 1001/28-04 від 10.02.2017 розміщено реквізит № 28 за ДСТУ 4163-2003 "Прізвище виконавця і номер його телефону", а саме: " ОСОБА_1 ".

Також в матеріалах справи міститься заява свідка - директора представництва Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" у м. Києві ОСОБА_2 , у якій він підтверджує факт отримання заявки №1001/28-04 від 10.02.2017 електронною поштою від заступника начальника відділу матеріально-технічного постачання Філії "УМГ "Київтрансгаз" АТ "Укртрансгаз" Клименка А.Є., яка вважалась належною та достатньою підставою для організації виготовлення та відвантаження кранів кульових по договору.

Крім того, позивачем надано витяг з реєстраційної картки з електронного журналу вихідної кореспонденції, який вівся до липня 2017 року за допомогою комп`ютерної програми руху вхідної та вихідної кореспонденції "Lotus Notes", яка містить інформацію про здійснення загальним відділом філії УМГ "Київтрансгаз" реєстрації 10.02.2017 листа за №1001.

В матеріалах справи також містяться належні докази здійснення відповідачем поставки товару на виконання заявки № 1001/28-04 від 10.02.2017, факт часткового виконання зобов`язань з боку відповідача не заперечується позивачем, тобто письмовими матеріалами справи підтверджується факт виконання умов заявки № 1001/28-04 від 10.02.2017 обома сторонами.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи імперативні приписи ст. 300 ГПК України, Верховний Суд обмежений у праві встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а його повноваження обмежуються виключно перевіркою правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що заявка №1001/28-04від 10.02.2017 на поставку товару за договором є належним доказом у справі, оскільки в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження факти оформлення, підписання уповноваженою особою, реєстрації та передачі позивачем заявки №1001/28-04 від 10.02.2017 виконавцю на виконання, в той час як позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 не є заступником начальника відділу матеріально-технічного постачання позивача та що поштова адреса не закріплена за ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Зі змісту ч. 3 цієї статті вбачається, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи те, як встановлено місцевим та апеляційним господарськими судами, що під час укладення додаткової угоди № 2 від 17.07.2017 сторони лише змінили загальну ціну договору шляхом зміни вартості товару, який станом на дату укладення додаткової угоди № 2 не був поставлений відповідачем, та не зазначили про скасування заявки № 1001/28-04 від 10.02.2017 або ж про право позивача повторно направити заявку та зміну змісту заявки, який передбачений п. 5.2. договору, не вносячи при цьому змін до п. 5.1. договору щодо строків поставки товару, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів про те, що строк виконання відповідачем зобов`язання щодо поставки товару має розраховуватися від дати направлення заявки № 1001/28-04 від 10.02.2017, у зв`язку з чим є таким, що сплинув - 26.04.2017 (75 календарних днів з дати відправлення заявки).

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, позивач мав право на нарахування пені за період з 26.04.2017 по 26.10.2017.

З розрахунку позовних вимог вбачається, що пеня в загальному розмірі 555 229, 41 грн. нарахована за період з 02.01.2018 по 30.06.2018, виходячи з періоду 19.10.2017 - 01.01.2018, протягом якого, на думку позивача, мав бути поставлений товар.

Враховуючи те, що період нарахування пені позивачем визначено неправильно, Верховний Суд погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів про те, що позовні вимоги в цій частині стягнення не підлягають задоволенню.

Що ж до вимоги про стягнення з відповідача 221 365, 52 грн. штрафу, нарахованого відповідно до п. 8.1. договору, то оскільки матеріалами справи підтверджується факт порушення прав позивача з 26.04.2017, суди обох інстанцій дійшли обгрунтованих висновків про те, що звернувшись з позовом за захистом порушеного права 29.12.2018 позивач пропустив спеціальний строк позовної давності в 1 рік, встановлений ст. 258 ЦК України, про застосування якого заявлено відповідачем, що є підставою для відмови у позові в цій частині.

Доводи скаржника висновків судів попередніх інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, повноваження з чого у суду касаційної інстанції відсутні в силу приписів ст. 300 ГПК України.

Враховуючи викладене та встановлені судами обох інстанцій обставини справи, а також приймаючи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного та місцевого господарських судів про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова апеляційного та рішення місцевого господарських судів - без змін.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 та рішення Господарського суду Сумської області від 08.05.2019 у справі № 920/4/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.