ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Справа№ 910/7116/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання: Гуцал О.В.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 01.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 30.07.2019

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

на дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень

Департаменту державної виконавчої служби

Міністерства юстиції України

у справі №910/7116/17 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства

"Будівельна Асоціація Інтербудмонтаж"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Компанія "D2 Consult Ingenieure GmbH"

про стягнення 12 397 544,06 євро (за курсом НБУ станом на день подачі позову еквівалентно 358 172 931,00 грн.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 у справі № 910/7116/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 та постановою Верховного Суду від 16.01.2019, позов Приватного акціонерного товариства «Будівельна асоціація Інтербудмонтаж» задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Будівельна асоціація Інтербудмонтаж» грошові кошти у розмірі 12397544 євро 06 центів, що становить 387110759 грн. 38 коп. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день ухвалення рішення, витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 240000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 264000 грн. 00 коп.

23.10.2018 на виконання вказаного рішення суду було видано відповідний наказ.

04.07.2019 від Акціонерного товариства «Українська Залізниця» надійшла скарга на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/7116/17, у якій заявник просив суд: визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі №910/7116/17 (ВП №59442806) неправомірними; зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкласти проведення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2018 у справі №910/7116/17 (ВП №59442806) на 10 робочих днів, з винесення відповідної постанови.

08.07.2019 до суду першої інстанції від Акціонерного товариства «Українська Залізниця» надійшла скарга (уточнена) на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/7116/17, у якій заявник просив суд визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2018 у справі №910/7116/17 (ВП №59442806) неправомірними; поновити порушене право АТ «Укрзалізниця» шляхом повернення неправомірно стягнутих коштів в гривні з рахунку ПАТ «Державний ощадний банк»; зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити виконавчі дії щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2018 у справі №910/7116/17 (ВП №59442806) відповідно до встановленого законодавством України порядку примусового списання коштів в іноземній валюті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі №910/7116/17 в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що державним виконавцем належним чином вчинено виконавчі дії в порядку виконання рішення суду, а доводи скаржника щодо порушення порядку вчинення виконавчих дій (неотримання постанови про відкриття виконавчого провадження), неправомірного стягнення суми в гривні спростовуються обставинами справи.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, скаржник (Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця») звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі №910/7116/17 та прийняти нове судове рішення, яким скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про стягнення 12 397 544,06 євро задовольнити. Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою в результаті неправильного застосування судом норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, та без з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, що є підставою для скасування ухвали.

Апелянт наголошує, що при вчиненні виконавчих дій було допущено порушення порядку їх вчинення та перевищено надані виконавцю повноваження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 поновлено Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі №910/7116/17. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/7116/17. Розгляд апеляційної скарги призначено на 01.10.2019. Надано строк на подання відзивів на апеляційну скаргу.

У зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2019, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 прийнято справу №910/7116/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Представник органу Державної виконавчої служби України у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Представники позивача (стягувача) та відповідача (боржника) у судове засідання з`явились та надали пояснення по суті спору.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ні докази, враховуючи пояснення присутніх представників позивача та відповідача, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та без участі представників органу Державної виконавчої служби України.

У відповідності до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судовому засіданні 01.10.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 у справі № 910/7116/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 та постановою Верховного Суду від 16.01.2019, позов Приватного акціонерного товариства «Будівельна асоціація Інтербудмонтаж» задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Будівельна асоціація Інтербудмонтаж» грошові кошти у розмірі 12397544 євро 06 центів, що становить 387110759 грн. 38 коп. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день ухвалення рішення, витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 240000 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 264000 грн. 00 коп.

23.10.2018 на виконання вказаного рішення суду було видано відповідний наказ.

01.07.2019 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся стягувач з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі №910/7116/17.

02.07.2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59442806 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 23.10.2019 у справі №910/7116/17. Вказану постанову надіслано боржнику 02.07.2019, що підтверджується копією фіскального чеку наявного в матеріалах оскарження ухвали від 30.07.2019 (том 1 матеріалів оскарження ухвали від 30.07.2019, а.с. 36).

03.07.2019 державним виконавцем виставлено платіжні вимоги для списання грошових коштів з рахунків боржника, які направлено у фінансові установи для виконання.

04.07.2019 державним виконавцем направлено платіжну вимогу до АТ «Укрексімбанк» для списання грошових коштів у розмірі 5765000,00 євро, які були зараховані на рахунок відділу. Як зазначав державний виконавець, 04.07.2019 АТ «Ощадбанк» списано з боржника грошові кошти в сумі 404012511,20 грн., що дорівнює сумі боргу та виконавчого збору по курсу НБУ на день списання коштів.

Як вбачається з письмових заперечень на скаргу наданих державним виконавцем, оскільки грошових коштів на рахунках боржника було недостатньо для повного виконання рішення суду, 05.07.2019 грошові кошти, стягнуті з боржника, були перераховані стягувачу у розмірі 5765000,00 євро та 194194184,18 грн. в гривневому еквіваленті за погодженням зі стягувачем, від якого надійшла заява про згоду на отримання частини боргу в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на момент перерахування грошових коштів, а надлишково списані кошти були повернуті боржнику відповідно до платіжного доручення від 05.07.2019 №8452. Наведене підтверджується копіями заяви стягувача, меморіального ордеру №28 від 08.07.2019 та платіжних доручень №8451 від 05.07.2019, №8452 від 05.07.2019, що подані разом з запереченнями державного виконавця.

11.07.2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59442806 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Зі змісту скарги боржника вбачається, що він вважає свої права порушеними так як його було позбавлено можливості реалізувати свої права належним чином.

Однак, ні зі змісту скарги, ні з наявних у суду матеріалів не вбачається, що боржник був позбавлений можливості реалізувати свої права чи що дії державного виконавця порушили права чи охоронювані законом інтереси боржника. Крім того, колегія суддів наголошує, що рішення яке було виконано в примусовому порядку державним виконавцем у липні 2019 року набрало законної сили 19.09.2018, з моменту прийняття рішення судом апеляційної інстанції, і мало бути виконано відповідачем у добровільному порядку, натомість бездіяльність відповідача призвела до необхідності виконання рішення у примусовому порядку.

Крім того, щодо доводів скаржника необхідно зазначити наступне.

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу. У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті. У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

З огляду на наведене, державним виконавцем зазначено, що з метою уникнення затрат на валютообмінні операції та понесені додаткові витрати боржником - купівля валюти, при заяві стягувача на отримання грошових коштів у гривні, не проводилась.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що державним виконавцем належним чином вчинено виконавчі дії в порядку виконання рішення суду, крім того, дії державного виконавця сприяли зменшенню витрат боржника на виконання рішення суду, що також не свідчить про порушення прав боржника, а тому правомірним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги на дії державного виконавця.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі судової ухвали відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»).

Керуючись ст. ст. 255, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі №910/7116/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі №910/7116/17 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця».

4. Матеріали справи №910/7116/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 10.10.2019.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

С.А. Пашкіна