ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2019 р. Справа№ 920/308/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

за участю представників сторін відповідно до протоколу.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

на рішення Господарського суду Сумської області від 13.06.2019 року (дата підписання повного тексу 19.06.2019 року)

у справі № 920/308/19 (суддя: Заєць С.В.)

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

до відповідача Акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш"

про стягнення 1 924 876,66 грн.

Встановив

Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" (далі - відповідач) про стягнення 1 924 876,66 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем були перевищені гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, що є порушенням умов укладеного між сторонами договору від 31.12.2016 року № 1, а також Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 (далі - Правила № 596) з урахуванням рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 року № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми" (далі - Правила № 539). Вищезазначені порушення, на думку позивача, є підставою для виставлення ним відповідачу рахунків на оплату, які відповідач повинен оплатити протягом 30 банківських днів.

Господарський суд Сумської області відмовив у задоволені позову у повному обсязі своїм рішенням від 13.06.2019 року (повний текст рішення складено - 19.06.2019 року).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Сумської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права.

Крім того, скаржник вказав, що висновки суду першої інстанції щодо застосування позивачем порядку визначення розміру плати на підставі нормативно-правового акту, який вже було скасовано, а саме правил №37 та Інструкції №37 до відібраних проб 24.07.2018 року, 15.08.2018 року, 20.09.2018 року, 24.10.20189 року, 21.11,2018 року, є безпідставними, оскільки позивач здійснював розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормовими забрудненнями у систему централізованого водовідведення на підставі чинного Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормові скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 року №316 за відповідною формулою (відповідно до п. 3 розділу 2 Порядку №316).

Також, скаржник зазначив, що листом Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 18.10.2018 року № 8/9-2698-18 підтверджена правомірність його дій при нарахуванні плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод на підставі Правил № 596, в редакції рішення № 539.

Разом з цим, скаржник вказав, що на час винесення оскаржуваного рішення відсутнє рішення адміністративного суду про визнання Правил від 10.12.2007 року №596, Правил від 06.09.2011 року №539 протиправними та нечинними.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2019 року справу № 920/308/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 13.06.2019 року у справі № 920/308/19.

15.08.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 24.09.2019 року скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення місцевого господарського суду скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 24.09.2019 року заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Крім того, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що за результатами порівняльного аналізу розмірів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача, які застосував позивач у позовній заяві та передбачені Правилами № 539, з гранично допустимими концентраціями аналогічних забруднюючих речовин, визначених Правилами № 316, які наведені у таблиці №1 відзиву на позовну заяву №26-06/03502, гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин, що передбачені Правилами № 316 і вважаються безпечними для скиду у водні об`єкти, є значно більшими, ніж гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть міститись у стічних водах відповідача, які можуть скидатись до систем каналізації відповідно до Правил № 539.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Сумської області від 13.06.2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, та правильно встановлено судом першої інстанції, 31.12.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення № 1 (далі - договір), відповідно до умов договору позивач зобов`язався своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а відповідач зобов`язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 1.3 договору об`єктами надання послуг визначено виробничі майданчики по пл. Привокзальній, 1, пр. Курський , 18-18а, вул. Скрябіна, 11, вул. 2-га Залізнична, 2-2а, та фонтан по пл. Привокзальній , 1.

Як передбачено п. 2.5 договору, плата за надані послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення за наявності засобів обліку води справляється за їх показаннями згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2015 року (далі - Правила № 630). Облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виконавцем і споживачем засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію згідно з п. 5.1 Правил користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 року № 190 (далі - Правила №190).

Відповідно до п. 3.2. договору, оплата відповідачем за скид промислових стічних вод здійснюється згідно з Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37 та місцевими правилами стічних вод.

Відповідно до п. 4.2.15 договору споживач зобов`язаний дотримуватися встановлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках. Оплачувати рахунки за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням при порушенні встановлених допустимих концентрацій (ДК) забруднюючих речовин у концентрації, визначеної місцевими правилами приймання стічних вод.

Згідно з п. 4.4.16 договору виконавець зобов`язаний здійснювати нагляд за умовами скиду стічних вод споживача, за виконанням споживачем місцевих правил приймання стічних вод і вимог договору. При виявленні перевищення допустимих концентрацій або інших порушень місцевих правил приймання стічних вод, виконавець зобов`язаний у встановленому порядку пред`явити споживачу рахунок.

Згідно п. 1 додаткової угоди № 1 від 29.12.2017 року до договору п. 91.1 договору сторони виклали в новій наступній редакції "9.1. Цей договір укладається на строк з 01.01.2017 року та діє до 31.12.2018 року. Термін дії договору може бути продовжений шляхом підписання додаткової угоди до даного договору.

Відповідно до п. 4.2 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 р. № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 року № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми" (Правил № 539) визначено, що для всіх абонентів, що скидають стічні води в систему каналізації м. Суми, встановлені Єдині допустимі концентрації забруднюючих речовин, що наведені у таблиці 1 до цих Правил, які встановлені відповідно, до норм чинного законодавства, виходячи з технічних можливостей міської каналізаційної мережі і очисних споруд, з урахуванням затверджених допустимих концентрацій (ДК) речовин, що надходять з очищеними стічними водами в басейн р. Псел, і якісного складу води із міського водопроводу.

Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, № 316 від 01.12.2017 року встановлює єдиний на території України порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, та поширюється на суб`єктів господарювання, які надають послуги із централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність і взяті на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з Податковим кодексом України, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди (далі - споживачі).

Як передбачено п. 12 Порядку № 316, плата за скид споживачем стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що встановлено аналізом контрольної проби та підтверджено актом, стягується за період від попереднього відбору контрольної проби, проведеного виробником, до дати зафіксованого порушення, але не більше дев`яноста днів. Підвищена плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих споживачем за цей період з певного об`єкта.

Згідно з п. 7.5 Правил № 539 при перевищенні вмісту забруднюючих речовин в стічних водах абонента при скиді у міську каналізацію, порівняно з встановленими допустимими концентраціями (ДК), абонент сплачує Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка рахується за встановленим нормативом плати за очищення 1 куб.м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), об`ємом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми: ?= Нп х Vпз х Кк.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивачем, при здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин, було виявлено факт скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин порівняно з встановленими місцевими правилами, зокрема:

- 24.07.2018 року, 15.08.2018 року, 20.09.2018 року, 24.10.2018 року, 21.11.2018 року позивачем проводилась перевірка якості скиду стічних вод на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. Привокзальна, буд. 1, м. Суми.

- 24.07.2018 року, 15.08.2018 року позивачем проводилась перевірка якості скиду стічних вод на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. Скрябіна, буд. 11, м. Суми.

- 24.07.2018 року, 15.08.2018 року, 24.10.2018 року, 21.11.2018 року позивачем проводилась перевірка якості скиду стічних вод на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. Курська, буд. 18/18а, м. Суми.

- 24.07.2018 року, 15.08.2018 року, 20.09.2018 року, 24.10.2018 року, 21.11.2018 року позивачем проводилась перевірка якості скиду стічних вод на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. 2-га Залізнична, буд. 2а, м. Суми.

- 24.07.2018 року, 15.08.2018 року, 20.09.2018 року, 24.10.2018 року, 21.11.2018 року позивачем проводилась перевірка якості скиду стічних вод на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. Троїцька, буд. 69, м. Суми.

- 15.08.2018 року, 20.09.2018 року, 24.10.2018 року, 21.11.2018 року позивачем проводилась перевірка якості скиду стічних вод на каналізаційному випуску № 1 на виході з контрольного колодязя, за адресою: вул. Привокзальна, буд. 1, м. Суми.

За результатами перевірок були складені акти по відбору проб та протоколи дослідження якості стічних вод, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних актів та протоколів (а.с.41-45, 50-54, 59-62 ).

Позивач для розрахунку плати використовував дані лабораторії позивача. Хімічна лабораторія контролю промстоків відповідача відповідає критеріям атестації і атестована на право проведення вимірювань у сфері робіт з контролю стану навколишнього природного середовища (води стічні), що підтверджується свідоцтвами про атестацію (а.с. 96-97).

Так за твердженням позивача, плата за скид стічних вод до систем централізованого водовідведення у разі порушення вимог щодо якості і режиму їх скидання вноситься споживачем на рахунок виробника у порядку та в строки, що передбачені місцевими правилами приймання та/або договором (п. 13 Порядку № 316). Відповідно до п. 2.3.4 Правил № 596 та Правил № 539 відповідач зобов`язаний оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників протягом 30 банківських днів.

Позивач направив відповідачу рахунок на оплату, що підтверджується копією рахунку та копією листа (наявні в матеріалах справи)

Також, позивач направив на адресу відповідача претензії, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями претензій та доказів їх направлення відповідачу (а.с.98-107).

19.06.2017 року набрала чинності прийнята 18 травня 2017 року нова редакція Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" новим абзацем 4, ч.1 ст.11 якого було встановлено, що затвердження правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем ценралізованого водовідведення віднесено до повноваження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, інших державних органів у сфері питної води, питного волопостачання та водовідведення (надалі - центральний орган).

Абз. 5 ст. 13 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" було віднесено до компетенції місцевих органів влади затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів.

Статтею 13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" було визначено, що місцеві правила мають розроблятись на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядувння.

У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом.

Як вбачається з матеріалів справи 19.06.2017 року втратили свою чинність, на підставі розпорядження Кабінету міністрів України від 10.03.2017 року №166-р "Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади", затверджені Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року № 37 Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України.

Позивач продовжував використовувати вказану Інструкцію мотивуючи це тим, що існуючий порядок встановлений також в місцевих "Правилах приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми", затвердженими рішенням виконкому Сумської міської ради 6 вересня 2011 року №539.

Допустимі концентрації забруднюючих речовин при скиді стічних вод Абонентів у каналізаційну систему м. Суми, що містяться в Таблиці 1 Правил № 539, розроблені та затверджені на підставі Правил № 37.

В пункті 3 вказаного розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 року № 166-р зазначається, що воно набирає чинності через два місяці з дня його опублікування. Дане розпорядження набрало чинності 22.05.2017 року.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції з 22.05.2017 року були скасовані Правила приймання стічних вод № 37.

Як було зазначено, на підставі цих Правил № 37 були встановлені допустимі концентрації забруднюючих речовин в Правилах приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, а тому, на думку суду, вказані Правила з 22.05.2017 не є чинними.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог в частині нарахування та стягнення плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод позивач посилається на порушення відповідачем Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539 (Правил № 539).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539, яким були затверджені Правила, має усі ознаки регуляторного акту та є таким, що потребує реалізації процедур стосовно його прийняття, передбачених цим Законом.

Як передбачено ч. 6 ст. 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", питання стандартизації та нормування у галузі охорони навколишнього природного середовища належать до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів - Міністерства охорони навколишнього середовища.

Наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища від 28.12.1994 року № 125 затверджено Керівний нормативний документ "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод". Розділ 1 КНД 211.1.0.009-94, яким передбачено, що даний керівний нормативний документ встановлює загальні вимоги до відбору проб з метою подальшого визначення хімічних та фізичних показників складу і властивостей вод. Вказаний керівний нормативний документ містить загальні вимоги до організації відбору, видів проб, місць, часу та частоти відбору, пристроїв, засобів та посуду для відбору та зберігання проб, реєстрації та транспортування проб, техніки безпеки. Положення цього керівного нормативного документу розповсюджується на відбір проб стічних та технологічних вод, що підлягають державному та відомчому контролю.

У відповідності до п. 1.6 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року № 37, який був чинний під час прийняття Правил № 539, місцеві Правила приймання згідно із Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров`я України. Місцеві Правила приймання є обов`язковими для всіх підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення, які розташовані на території даної місцевої ради.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 року у справі № 591/1519/15-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрхімпроект", ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради, треті особи Державна екологічна інспекція у Сумській області, Департамент фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради, Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе", Сумське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, Державне підприємство "Сумська біологічна фабрика", Товариство з обмеженою відповідальністю "Горобина", Публічне акціонерне товариство "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", Український НДІ "УкркомунНДІпрогрес", Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Емпаєрмоторс", Публічне акціонерне товариство "Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування" про визнання протиправним та скасування рішень встановлено, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 р. № 539 було прийняте незаконно. Крім того, встановлено, що рішення № 539 від 06.09.2011 р. виконавчим комітетом Сумської міської ради прийняте не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини.

02.02.2018 року набрали чинності Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 року № 316 (далі - Правила № 316).

Також, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 року у справі № 818/2221/18 визнано протиправним і нечинним рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539.

Крім того, слід зазначити, що рішенням адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.08.2017 № 7 дії виконавчого комітету Сумської міської ради, що полягають у прийнятті рішення від 06.09.2011 № 539 визнані такими, що вчинені з порушенням порядку затвердження місцевих правил приймання стічних вод, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 7 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення дій, заборонених згідно зі ст. 17 Закону України "Про захист економічної конкуренції", в частині створення умов Комунальному підприємству "Міськводоканал" Сумської міської ради для вчинення порушення передбаченого п. 2 ст. 50 та ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

В свою чергу, рішенням господарського суду Сумської області від 07.05.2018 у справі № 920/1123/17, яке набрало законної сили 31.05.2018, відмовлено у задоволенні позову виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.08.2017 № 7, тобто дане рішення є чинним.

Згідно ст. 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання.

Зазначеним рішенням адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.08.2017 № 7 дії виконавчого комітету Сумської міської ради, що полягають у прийнятті рішення від 06.09.2011 № 539 визнані такими, що вчинені з порушенням порядку затвердження місцевих правил приймання стічних вод, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, і вказане рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 року у справі № 591/1519/15-а встановлено, що оскаржуване рішення № 539 від 06.09.2011 відповідачем прийняте не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України не підлягають застосуванню господарським судом при розгляді даної справи Правила № 539, які прийняте не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно ч. 7 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Таким чином, оскільки з 21.05.2017 року (дата скасування наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 року № 37) до 02.02.2018 року (дата вступу в силу Правил № 316) не існувало жодного нормативного акту державного органу, який встановлював би гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин у стоках в каналізаційну систему, а Правила № 539 не підлягали застосуванню, оскільки не відповідали вимогам законодавства України, позивач не мав правових підстав для розрахунку плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод за вказаний період.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 28.08.2019 року у справі №920/619/18.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування позивачем порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення до відібраних проб 24.07.2018 року, 15.08.2018 року, 20.09.2018 року, 24.10.2018 року, 21.11.2018 рокує такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства і грунтуються на нормативно-правовому акті, який на той час вже було скасовано.

Також, 02.02.2018 набув чинності наказ Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України № 316 від 01.12.2017 року "Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення", яким було встановлено новий порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення (надалі - Наказ № 316).

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 21.06.2017 року по 14.01.2019 року місцевими органами влади м. Суми не було розроблено та прийнято в установленому порядку місцеві правила приймання стічних вод. Нові місцеві "Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Суми" було затверджено лише 15.01.2019 року Рішенням виконкому Сумської міської ради № 4.

Тобто, станом на липень - листопад 2018 року відсутні законні місцеві правила приймання стічних вод у каналізаційну систему м. Суми.

Оскільки на час відібрання проб вже набув чинності Наказ № 316, а місцевих правил, які б були прийняті на підставі та з урахуванням вимог зазначеного Наказу № 316, як це вимагає ст.13-1 нової редакції Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", розроблено та прийнято уповноваженим органом місцевого самоврядування м. Суми ще не було, то відповідно до вимог абзацу 5 ст.13-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" до відносин сторін пов`язаних з відбором проб липень - листопад 2018 року застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом.

В той же час, як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач застосував Правила № 316 виключно в частині визначення порядку нарахування плати за скид понадноративних забруднень та не застосував у частині норм гранично допустимих скидів, які встановлені у додатку 4 до Правил № 316. Так при розрахунку плати за понаднормативних забруднення стічних вод, які було виявлено в пробах липень - листопад 2018 року, позивач для визначення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин використовує норми, встановлені місцевими Правилами №539.

Разом з цим, колегія суддів приймає до уваги, що за змістом Правил № 316 позивач був зобов`язаний визначати допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах відповідача як найменшу з чотирьох величин:

- допустима концентрація забруднюючої речовини в каналізаційній мережі (на каналізаційному випуску споживача);

- допустима концентрація забруднюючої речовини в спорудах біологічного очищення (на вході в ці споруди);

- величини лімітів на скидання забруднюючих речовин, які визначені у дозволі на спеціальне водокористування, виданому Позивачу відповідно до статті 49 Водного кодексу України;

- допустимого вмісту важких металів в осадах стічних вод, що можуть використовуватися як органічні добрива згідно з додатком 3 до цих Правил.

Розрахунок допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах споживачів проводять для кожних каналізаційних очисних споруд виробника або для кожного з каналізаційних колекторів, які відводять стічні води до цих очисних споруд.

У разі визначення допустимої концентрації забруднюючої речовини в стічних водах за допустимою концентрацією у каналізаційній мережі приймають допустимі концентрації, визначені місцевими правилами приймання, а за їх відсутності - відповідно до вимог до складу та властивостей стічних вод, що скидаються до системи централізованого водовідведення, для безпечного їх відведення та очищення згідно з додатком № 4 до цих Правил.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач під час здійснення розрахунку плати за об`єм скинутих понаднормативно забруднених стічних вод виходив з показань проб, які були взяті лише на каналізаційних випусках на виході з контрольного колодязя, що є порушенням п. 1 розділу IV Правил № 316.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що він здійснював розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормовими забрудненнями у систему централізованого водовідведення на підставі чинного Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормові скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.12.2017 року №316 за відповідною формулою (відповідно до п. 3 розділу 2 Порядку №316).

Наслідки відсутності відповідних дій центрального органу та відсутність затверджених центральним органом правил, на момент наявних договірних правовідносин між сторонами, не можна покладати на споживача (відповідача).

При цьому, колегія суддів відзначає, що позивач не був позбавлений права звернутись до суду стосовно відсутності затверджених центральним органом виконавчої влади правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем ценралізованого водовідведення.

Відповідно до Водного кодексу України гранично допустима концентрація речовини у воді - встановлений рівень концентрації речовини у воді, вище якого вода вважається непридатною для конкретних цілей водокористування.

Тобто, гранично допустимі концентрації - це максимальні концентрації, за яких речовини не здійснюють прямого чи опосередкованого впливу на стан здоров`я населення (при впливі на організм протягом всього життя) та не порушують гігієнічні умови водокористування, а скидання до водних об`єктів стічних вод, що містять шкідливі речовини у концентраціях не більших за ті, що передбачені Правилами № 316, не тягнуть за собою погіршення стану навколишнього середовища та здоров`я населення, тобто є дозволеними.

Так, колегія суддів приймає як належне твердження відповідача, викладене у відзиві на апеляційну скаргу, що за результатами порівняльного аналізу розмірів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача, які застосував позивач у позовній заяві та передбачені Правилами № 539, з гранично допустимими концентраціями аналогічних забруднюючих речовин, визначених Правилами № 316, які наведені у таблиці №1 відзиву на позовну заяву №26-06/03502, гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин, що передбачені Правилами № 316 і вважаються безпечними для скиду у водні об`єкти, є значно більшими, ніж гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть міститись у стічних водах відповідача, які можуть скидатись до систем каналізації відповідно до Правил № 539.

Разом з цим, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що листом Департаменту систем життєзабезпечення та житлової політики Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 18.10.2018 № 8/9-2698-18 підтверджена правомірність його дій при нарахуванні плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод на підставі Правил № 596, в редакції рішення № 539, оскільки, вказаний лист зазначеного Департаменту не є нормативно-правовим актом, а тому за своєю правовою природою носить рекомендаційний, роз`яснювальний характер для суб`єктів господарювання, до яких він спрямований.

Також, в пункті 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 166-р "Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади" чітко зазначено, що міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади вжити заходів до запобігання незаконній практиці надіслання до виконання нормативно-правових актів, що не пройшли державну реєстрацію, а також методичних рекомендацій та листів, якими встановлюються правові норми. Крім того, Департаментом перед виданням даного листа не досліджувалось на предмет законності прийняття виконавчим комітетом Сумської міської ради рішення № 596.

З огляду на викладене та враховуючи, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод є необґрунтованими , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1699666,77 грн.

Крім того, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 13427,77 грн 3% річних, 162115,99 грн пені, 49666,13 грн інфляційних втрат, оскільки останні є похідними.

Так, скаржник не надав суду мотивів та доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що мотиви апеляційної скарги фактично зводяться до мотивів викладених у позовній заяві, висновки по яким були зроблені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України по. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 року Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 13.06.2019 року у справі №920/308/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №920/308/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко

Дата складення повного тексту 15.10.2019 року у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці.