ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2019 р. Справа№ 910/719/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Редчиць О.С.

відповідача - Зайнудінов А.М.

третьої особи - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Блюднік Галини Михайлівни

на рішення Господарського суду м. Києва від 18.04.2019 р. (повне рішення складено 26.04.2019 р.)

у справі № 910/719/19 (суддя - Гулевець О.В.)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

до Фізичної особи-підприємця Блюднік Галини Михайлівни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Національного авіаційного університету

про виселення у примусовому порядку

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця Блюднік Галини Михайлівни про виселення в примусовому порядку з державного нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень на 1-му поверсі гуртожитку № 3, загальною площею 58,0 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 51, що перебуває на балансі Національного авіаційного університету.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди у відповідача відсутні правові підстави для користування нежитловими приміщеннями, загальною площею 58,0 кв. м. за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 51, у зв'язку із чим позивачем заявлено вимогу про виселення відповідача з вказаного майна.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.04.2019 р. у справі № 910/719/19 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Фізична особа-підприємець Блюднік Галина Михайлівна звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що жодна із сторін договору не складала та не направляла іншій стороні заяву про припинення його дії, тому договір оренди декілька разів був пролонгований на підставі п. 10.4 договору.

У засідання суду, призначене на 24.09.2019 р., представник третьої особи не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Доказів поважності відсутності зазначеного представника суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

31.01.2015 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Блюднік Галиною Михайлівною (далі - орендар) було укладено договір оренди № 7049 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення на 1-му поверсі гуртожитку № 3 площею 58,0 кв.м (реєстровий № 01132330.1.КАТГНП026) (далі - майно), розміщене за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 51, що перебуває на балансі Національного авіаційного університету (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.07.2014 р. і становить 589700,00 грн.

Згідно з п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою побутового обслуговування населення (перукарня).

Як передбачено п. 1.3 договору, стан майна на момент укладення договору визначається в акті приймання - передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря.

Відповідно до п. п. 2.1 - 2.4 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку, складеному за Методикою оцінки. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендодавця.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення на 1-му поверсі гуртожитку № 3 площею 58,0 кв.м (реєстровий № 01132330.1.КАТГНП026), розміщене за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 51, яке перебуває на балансі Національного авіаційного університету, що підтверджується актом приймання-передачі від 31.01.2015 р.

Згідно з п. 10.6 договору сторони погодили, що чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства орендаря.

Цей договір укладено строком на 1 рік, з 31.01.2015 р. до 31.01.2016 р. включно (п. 10.1 договору).

Відповідно до п. 10.4 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

З урахуванням п. 10.4 договору, укладений договір був пролонгований до 31.01.2018 р.

27.02.2018 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву на адресу відповідача було направлено заяву № 30-06/2109 про припинення чинності договору оренди № 7049 від 31.01.2015 р., якою було відмовлено Фізичній особі-підприємцю Блюднік Г.М. у продовженні строку дії договору оренди на наступний термін.

Згідно із вказаною заявою позивач вимагав від ФОП Блюднік Г.М. повернення майна та доручив балансоутримувачу (Національному авіаційному університету) прийняти майно з орендного користування.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, після припинення дії договору оренди втратив статус орендаря, однак продовжує незаконно використовувати державне нерухоме майно без належних правових підстав.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 291 ГК України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

В пункті 10.1 договору сторони дійшли згоди, що договір укладено строком на 1 рік, з 31.01.2015 р. до 31.01.2016 р. включно.

В подальшому укладений між сторонами договір був пролонгований до 31.01.2018 р.

За змістом ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як передбачено ч. 2 ст. 291 ГК України, договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Також, у п. 10.6 договору сторони погодили, що чинність договору оренди припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з п. 10.4 договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За змістом ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому, такі заперечення можуть бути висловлені ним як до закінчення терміну дій договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

При цьому, законодавчо не встановлений початок перебігу строку для надіслання заяви однією із сторін про припинення або зміну умов договору. Отже, в даному випадку має значення лише те, чи збіг встановлений місячний термін для заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору оренди після закінчення терміну дії такого договору, оскільки саме із його закінченням пов'язане продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як передбачено ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Вказана норма має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення договору оренди має називатися виключно заявою. Відповідна заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов'язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди.

Отже, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

27.02.2018 р. позивач направив на адресу відповідача заяву № 30-06/2109 від 27.02.2018 р. про припинення чинності договору оренди № 7049 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.01.2015 р., якою було відмовлено Фізичній особі-підприємцю Блюднік Г.М. у продовженні строку дії договору оренди на наступний термін. Також у вказаній заяві позивач вимагав від ФОП Блюднік Г.М. повернення майна та доручив балансоутримувачу (Національному авіаційному університету) прийняти майно з орендного користування.

На підтвердження направлення вказаної заяви позивач надав суду належним чином засвідчену ксерокопію списку згрупованих рекомендованих відправлень від 28.02.2018 р., фіскального чеку від 28.02.2018 р.

Відтак, позивач належним чином повідомив відповідача про припинення дії договору оренди № 7049 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.01.2015 р.

Як вбачаться із копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та копії поштового конверту, вказане поштове відправлення, яким направлено заяву № 30-06/2109 від 27.02.2018 р. про припинення чинності договору оренди, було повернуто позивачу у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання.

При цьому, неотримання відповідачем кореспонденції, яку позивачем направлено за належною адресою та яка повернулася до позивача у зв'язку з її неотриманням відповідачем, зумовлене суб'єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 922/1775/16 від 19.09.2019 р.

Більш того, норми законодавства передбачають право позивача на заперечення щодо продовження строку дії договору оренди та не встановлюють обов'язку позивача вручати заяву про припинення дії договору оренди безпосередньо відповідачу чи перевіряти факт такого отримання.

Таким чином, оскільки заяву № 30-06/2109 від 27.02.2018 р. про припинення чинності договору оренди направлено позивачем відповідачу з дотриманням приписів ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та докази такого направлення наявні в матеріалах справи, відтак договір оренди № 7049 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.01.2015 р. припинив свою дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України на наймача покладено обов'язок у разі припинення договору найму негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, останній зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з п. 5.10 укладеного договору, у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві/балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової ) орендованого майна з вини орендаря.

Як передбачено п. 10.9 договору, у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцеві/балансоутримувачу.

Пунктом 10.10 договору сторони погодили, що майно вважається повернутим орендодавцеві/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Відповідач в порушення умов укладеного договору та вимог чинного законодавства орендовані ним нежитлові приміщення на 1-му поверсі гуртожитку № 3, загальною площею 58,0 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 51 не повернув та по акту приймання-передачі.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач після закінчення строку дії договору не повернув та не звільнив нежитлові приміщення на 1-му поверсі гуртожитку № 3, загальною площею 58,0 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 51, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про виселення в примусовому порядку з державного нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень на 1-му поверсі гуртожитку № 3, загальною площею 58,0 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 51, що перебуває на балансі Національного авіаційного університету, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів, як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 18.04.2019 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Блюднік Галини Михайлівни задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Блюднік Галини Михайлівни залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 18.04.2019 р. у справі № 910/719/19 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Блюднік Галину Михайлівну.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 02.10.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло