УХВАЛА

м. Київ

16.10.2019Справа № 910/12650/19
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Агро» про забезпечення позову у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Агро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгуз»

про стягнення 4 700 000 грн.,

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

за участю секретаря судового засідання

Тарасюк І.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача (заявник): Прохорчук В.І.

від відповідача: Роїк О.О .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Агро» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгуз» про стягнення 4 700 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані перерахуванням ТОВ "Фалькон-Агро" на користь відповідача 4 700 000,00 грн. на підставі Договору поставки №15/04-19 від 15.04.2019, який, на переконання позивача, є неукладеним. Відтак, позивач вважає, що кошти в сумі 4 700 000,00 грн. отримані відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню ТОВ "Фалькон-Агро".

16.09.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Агро» також надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на карбамід, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгуз» та грошові кошти відповідача.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилався на ухилення Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгуз» від повернення грошових коштів позивачу. Заявником наголошено на відсутності у відповідача будь-якого нерухомого майна у власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, за рахунок якого у разі задоволення позову могло бути погашено заборгованість. До того ж, позивачем вказано, що за наявною інформацією товар відповідача - карбамід зберігається на території митного ліцензійного складу Миколаївського річкового порту, за рахунок якого і може бути задоволено кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Агро».

Ухвалою від 18.09.2019р. призначено розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні 25.09.2019р.

Відповідач проти задоволення заяви позивача про забезпечення позову надав заперечення, посилаючись на її безпідставність та доказову необґрунтованість.

Ухвалою від 18.09.2019р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

25.09.2019р. розгляд заяви було відкладено на 01.10.2019р.

01.10.2019р. розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Агро» відкладено на 08.10.2019р.

08.10.2019р. розгляд заяви було відкладено на 16.10.2019р.

У судовому засіданні 16.10.2019р. суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову. При цьому, суд виходив з наступного.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.07.2018р. по справі №910/1354/18.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018р. по справі №910/361/18.

Проте, виходячи всіх представлених до матеріалів справи документів, суд дійшов висновку, що позивачем не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні ст.ст.76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України доказів вчинення відповідачем на теперішній час дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

За таких обставин, керуючись ст.136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фалькон-Агро» про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст складено та підписано 17.10.2019р.

Суддя Спичак О.М.