ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2019 р. Справа№ 910/16685/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Цибульський Р.М.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 08.10.2019,

розглянувши апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2019

у справі №910/16685/13 (суддя Блажівська О.Є.)

за позовом Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України

про стягнення 30 000,00 грн., пені - 30 000,00 грн. та зобов`язання виконати рішення

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.10.2013 у справі №910/16685/13 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України пеню у розмірі 30 000,00 грн. за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України №45/01-П від 27.06.2012, зарахувавши в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації: 21081100, на р/р 0007, МФО 820019, , отримувач: УДК у Печерському районі міста Києва.

Припинено провадження у справі №910/16685/13 в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 30 000,00 грн.

Зобов`язано Київське квартирно-експлуатаційне управління Міністерства оборони України виконати п. 3 та п. 4 резолютивної частини рішення Адміністративної колегії Відділення №45/01-П від 27.06.2012.

Присуджено до стягнення з Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України в доход Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 4 014,50 грн.

На виконання пунктів 2 та 6 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2013 у справі №910/16685/13 останнім 18.11.2013 було видано накази.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 пункт 1 резолютивної частини рішення змінено та викладено його в такій редакції: «позовні вимоги задовольнити в повному обсязі»; рішення Господарського суд міста Києва від 29.10.2013 в частині припинення провадження у справі про стягнення з відповідача штрафу в сумі 30 000 грн. скасовано.

06.02.2015 на виконання пунктів 4 та 5 рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2013 було видано накази.

27.04.2015 стягувач подав до місцевого господарського суду заяву про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 18.11.2013, мотивовану тим, що листом від 04.03.2014 №950/10 відділ державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві (далі - ВДВС) надіслав на адресу Відділення АМКУ постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2014 ВП №423399995 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.11.2013 зі справи №910/16685/13; постановою ВДВС від 10.04.2014 ВП №423399995 було повідомлено Відділення АМКУ про повернення виконавчого документу до органу, що його видав, у зв`язку з відновленням строку для подання апеляційної скарги і прийняття до провадження апеляційної скарги Управління Київським апеляційним господарським судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 (суддя Марченко О.В.) заяву Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про видачу дубліката наказу Господарського суду міста Києва від 18.11.2013 у справі №910/16685/13 задоволено, видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 18.11.2013, виданого на виконання пункту 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2013 у справі №910/16685/13, а саме: « 2. Стягнути з Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (, юридична адреса: вул. Івана Мазепи, 38, м. Київ, 01015; фактичне місцезнаходження: вул. Антонова, 2/32, корп. 97, а/с 37, м. Київ, 03186) пеню у сумі 30 000 грн. за прострочення сплати штрафу накладеного рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.06.2012 № 45/01-П, зарахувавши в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації: 21081100, на р/р 0007, МФО 820019, , отримувач: УДК у Печерському районі міста Києва».

25.06.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва Київським міським територіальним відділенням Антимонопольного комітету України (далі, Відділення) було подано заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (далі, Заява) (том 1, а.с. 207-211).

В обґрунтування своєї Заяви стягувач зазначив, що строк пред`явлення наказу №910/16685/13 до виконання згідно статті 116 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній на момент прийняття рішення у даній справі - до 18.11.2014. Дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 18.11.2013 у справі №910/16685/13 разом із заявою Відділення від 04.07.2017 №02-08/2332 був вкотре пред`явлений до виконання до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у міста Києві (далі, Солом`янський ВДВС або ВДВС) для примусового виконання. У зв`язку із відсутністю інформації про прийняття наказу до виконання Відділення зверталося до відділу ДВС для отримання відповідної інформації. У відповідь на останнє звернення стягувача ВДВС повідомив останнього про те, що «надати підтвердження направлення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та виконавчого документа не має можливості, оскільки згідно номенклатури справ №09-39, затвердженої начальником ГТУЮ у місті Києві від 23.12.2016 - реєстри на відправлення рекомендованої кореспонденції знищені за закінченням терміну їх зберігання». Отже, як стверджує стягувач, наказ був втрачений Солом`янським ВДВС, а відтак стягувач із поважних причин пропустив строк для пред`явлення його до виконання, який згідно статті 329 Господарського процесуального кодексу України підлягає поновленню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 заяву Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №910/16685/13 задоволено.

Вирішено поновити Київському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (стягувачу) строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.11.2013 у справі №910/16685/13 про стягнення з Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України пені у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, за прострочення сплати штрафу накладеного рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.06.2012 №45/01-П.

Приймаючи вказану ухвалу, суд погодився з викладеними у заяві Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України доводами про поважність причин пропуску строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.11.2013 у справі №910/16685/13, зазначивши, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження надсилання стягувачу Солом`янським ВДВС дублікату наказу №910/16685/13.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 16.08.2019 (про що свідчить відмітка Укрпошти Експрес на конверті) Київське квартирно-експлуатаційне управління звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі №910/16685/13 та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви Київському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України про поновлення строку на пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.11.2013 у справі №910/16685/13.

Узагальнені доводи апеляційної скарги боржника зводяться до того, що заявник не навів жодних об`єктивних причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання.

Скаржник у апеляційній скарзі наголошує на наступному:

- місцевий господарський суд визнав поважною причину пропуску на пред`явлення наказу до виконання той факт, що АМКУ не отримував постанову про відмову у відкритті провадження та оригінал наказу, виданого Господарським судом міста Києва. Однак, зазначену обставину не можна вважати такою, що є поважною, оскільки АМКУ у період з 13.11.2017 по 22.02.2019 не вживав жодних дій, спрямованих на виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/16685/13, що свідчить про його незаінтересованість у реальному виконанні цього рішення;

- АМКУ до матеріалів справи не надав жодних належних та допустимих доказів неодержання постанови державного виконавця з оригіналом наказу. Поряд із цим, у матеріалах справи містяться лише відомості, які стали відомі представнику АМКУ після ознайомлення з матеріалами справи, проте немає жодних доказів, які б підтверджували факт неотримання постанови разом із оригіналом виконавчого документу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2019 апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління у справі №910/16685/13 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київського квартирно-експлуатаційного управління на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі №910/16685/13; розгляд апеляційної скарги призначено на 24.09.2019.

19.09.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі №910/16685/13.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу боржника зводяться до наступного:

- Відділення, звертаючись до Господарського суду міста Києва із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання, з метою подальшого звернення до суду із заявою про видачу дубліката наказу, посилалось на те, що воно не було обізнане про існування повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа Відділенню без прийняття до виконання від 11.08.2017, а дізналося про факт його повернення лише з листа Солом`янського ВДВС вих. № 18402/4 від 21.03.2019 (вх. № 60-01/1210 від 02.04.2019), тобто після спливу строку пред`явлення наказу до виконання, що свідчить про існування у Відділення, як стягувача, поважних причин пропуску такого строку;

- Відділення зверталось до Солом`янського ВДВС листом від 13.11.2017 №02-08/3724, тобто після повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу, що підтверджує сумлінне користування Відділенням своїми правами, наданими статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Натомість, відповіді на зазначений лист від Солом`янського ВДВС не надійшло. Таким чином, твердження Боржника в апеляційні скарзі щодо бездіяльності Відділення є необґрунтованими;

- Солом`янський ВДВС на вимогу Відділення від 22.02.2019 (№60-02/1075) не надав доказів направлення такого повідомлення разом із оригіналом наказу (з матеріалів справи вбачається надсилання запитів Відділення до ВДВС про хід виконавчого провадження, ознайомлення Відділенням з документами виконавчого провадження тощо), передбачених частиною першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» та Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 05.03.2009 №270;

- Господарським судом міста Києва обґрунтовано в оскаржуваній ухвалі підсумовано, що у нього відсутні підстави вважати, що Солом`янський ВДВС направив стягувачу оригінал наказу;

- Відділення вимагало виконання рішення, про що свідчить кількість направлених заяв та отримання дубліката наказу. У свою чергу, відсутність листів до органів виконавчої служби з 2017 року не свідчить про відсутність необхідної заінтересованості у виконанні рішення суду з боку стягувача.

Також, 19.09.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від стягувача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: копії службової записки від 12.06.2019 №60-03/195сл, копії службової записки від 12.06.2019 №60-03/196сл, копії витягів з Журналу реєстрації вхідної кореспонденції Відділення на підтвердження того, що повідомлення від ВДВС разом із наказом №910/16685/13 до Відділення не надходило. У даному клопотанні Відділення зазначило, що при розгляді даної справи у судовому засіданні суду першої інстанції від 16.07.2019 представником Відділення в усному порядку надавалася інформація про те, що Журнал реєстрації вхідної кореспонденції Відділення за період з 11.08.2017 по 11.09.2017 не містить записів щодо надходження повідомлення з ВДВС і відповідні доводи стягувача під сумнів судом першої інстанції не ставились. Подання вказаних додаткових документів до суду апеляційної інстанції наразі обумовлено необхідністю спростування доводів апеляційної скарги, оскільки боржник вважає, що надані відповідачем усні пояснення з цього приводу та досліджені місцевим судом інші докази не доводять факту неотримання останнім дубліката наказу. Стягувач зазначає, що при підготовці заяви про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання від 20.04.2019 №60-02/3518 юридичним відділом був складений запит до Відділу організаційної роботи та управління персоналом у вигляді службової записки від 12.06.2019 №60-03/196сл до уповноваженої особи Відділення, відповідальною за збереження архіву - головного спеціаліста ОСОБА_1 У відповідь на цю службову записку ОСОБА_1 було надано відповідь, що а період з 11.08.2017 по 12.09.2017 Журнал реєстрації вхідної кореспонденції Відділення не містить записів щодо надходження повідомлення про повернення виконавчого документа №910/16685/13 із Солом`янського ВДВС.

У судове засідання 24.09.2019 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримав клопотання про долучення доказів, обґрунтувавши причини неможливості подання їх до суду першої інстанції.

Представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання про долучення доказів.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи, враховуючи, що вказані документи подані стягувачем на спростування доводів апеляційної скарги боржника, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції не ставилося питання про подання будь-яких додаткових доказів на підтвердження доводів заявника про неотримання ним дубліката наказу, з метою дотримання загальних принципів судочинства, закріплених у статті 124, 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України, а також у статтях 76-79 Господарського процесуального кодексу України, прийняв надані стягувачем до справи на стадії апеляційного розгляду документи, проте, їх оцінка буде здійснена судом апеляційної інстанції в сукупності з усіма наявними у справі доказами та перевіркою обставин справи.

У судовому засіданні 24.09.2019 колегія суддів перейшла до розгляду апеляційної скарги по суті, заслухавши пояснення представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2019 у справі №910/16685/13 оголошено перерву до 08.10.2019.

У судове засідання 08.10.2019 з`явився представник боржника.

Представники стягувача у судове засідання 08.10.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення стягувача про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги (розписка від 24.09.2019 про дату наступного судового засідання) та з огляду на те, що неявка його представника не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів, враховуючи процесуальні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, вважає можливим здійснити перевірку оскарженої ухвали в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника стягувача.

Представник боржника у судовому засіданні просив суд задовольнити апеляційну скаргу, оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви стягувача про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання відмовити.

У судовому засіданні 08.10.2019 судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у даній справі та відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України з огляду на наступне.

У відповідності до частин 1, 3 статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

При розгляді заяви про відновлення процесуального строку заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

З правової конструкції частини 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України слідує, що пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання може бути відновлено з причин, визнаних господарським судом поважними.

За таких обставин, господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. При цьому, причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Як вже встановлено судом, на виконання пунктів 2 та 6 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2013 у справі №910/16685/13 останнім 18.11.2013 було видано накази.

Строк пред`явлення наказів від 18.11.2013 №910/16685/13 до виконання - до 18.11.2014.

Заявою від 19.12.2013 №26-06/4933 наказ від 18.11.2013 про стягнення з Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України пені у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, за прострочення сплати штрафу накладеного рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.06.2012 № 45/01-П був вперше пред`явлений до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві для примусового виконання (далі - Печерський ВДВС).

У зв`язку із поверненням наказу, стягувач повторно пред`явив останній разом із заявою від 12.04.2014 №26-06/423 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві для примусового виконання (далі - Солом`янський ВДВС), за результатами розгляду якої було відкрито виконавче провадження (постанова від 04.03.2014 ВП №42339995).

У зв`язку зі зверненням боржника із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2013 у даній справі, до стягувача надійшла постанова Солом`янського ВДВС від 10.04.2014 ВП №42339995 про повернення наказу до органу, який його видав.

Як зазначає заявник, після ознайомлення з матеріалами справи №910/16685/13 у Господарському суді міста Києва, наказу в матеріалах виявлено не було. З огляду на що, заявою від 23.04.2015 №26-6/1334 Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду міста Києва про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 18.11.2013, виданого на виконання пункту 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2013 зі справи №910/16685/13, а саме: « 2. Стягнути з Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (, юридична адреса: вул. Івана Мазепи, 38, м. Київ, 01015; фактичне місцезнаходження: вул. Антонова, 2/32, корп. 97, а/с 37, м. Київ, 03186) пеню у сумі 30 000 грн. за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.06.2012 №45/01-П, зарахувавши в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації: 21081100, на р/р 0007, МФО 820019, , отримувач: УДК у Печерському районі міста Києва».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 у справі №910/16685/13 було задоволено заяву Відділення АМК та видано дублікат наказу від 18.11.2013 №910/16685/13, виданий на виконання пункту 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 29.10.2013 зі справи №910/16685/13, а саме: « 2. Стягнути з Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України (, юридична адреса: вул. Івана Мазепи, 38, м. Київ, 01015; фактичне місцезнаходження: вул. Антонова, 2/32, корп. 97, а/с 37, м. Київ, 03186) пеню у сумі 30 000 грн. за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.06.2012 №45/01-П, зарахувавши в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації: 21081100, на р/р 0007, МФО 820019, , отримувач: УДК у Печерському районі міста Києва».

Заявою від 27.05.2015 №26-06/1625 дублікат наказу було пред`явлено до Солом`янського ВДВС.

Постановою Солом`янського ВДВС від 05.06.2015 ВП №47729148 було відкрито виконавче провадження.

Постановою Солом`янського ВДВС від 28.04.2016 ВП №47729148 про закінчення виконавчого провадження дублікат наказу на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 та статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій) було направлено до Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Васильківський ВДВС), оскільки за зазначеною адресою на балансі боржника перебувало майно підприємства.

Згідно з частиною 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час винесення органом державної виконавчої служби постанови від 28.04.2016 про закінчення виконавчого провадження) виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

У свою чергу, Васильківський ВДВС постановою від 12.09.2016 ВП №51077818 повернув виконавчий документ стягувачу на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення).

Заявою від 24.10.2016 №02-08.1/3643 Відділення вкотре пред`явило наказ до виконання Васильківському ВДВС, постановою якого від 02.11.2016 ВП № 52782683 було відкрито виконавче провадження (том 2, а.с. 52-53).

За змістом статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній станом на 18.11.2013 (дата видачі наказу), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» у вказаній редакції стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Аналогічним чином дане питання врегульоване нормою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній станом на дату останнього пред`явлення наказу до виконання та на дату звернення стягувача до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання, відповідно до якої строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Постановою від 27.02.2017 ВП №52782683 Васильківського ВДВС дублікат наказу було повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення).

Тобто, строк пред`явлення наказу від 18.11.2013 №910/16685/13 (про стягнення пені у сумі 30 000 грн. за прострочення сплати штрафу) до виконання перервався, зокрема, пред`явленням його до виконання згідно заяви від 24.10.2016 та після переривання був встановлений з дня його повернення.

У подальшому вищезазначений наказ, разом із заявою Відділення від 04.07.2017 №02-08/2332, був повторно направлений до Солом`янського ВДВС, з підстави відсутності майна у Васильківському районі, як це було зазначено в постанові Васильківського ВДВС від 27.02.2017 ВП №52782683.

У зв`язку із відсутністю інформації щодо прийняття наказу до виконання Відділенням на адресу Солом`янського ВДВС було направлено лист від 13.11.2017 №02-08/3724 про направлення постанови про відкриття та хід виконавчого провадження.

У зв`язку із відсутністю будь-якої інформації, Відділення повторно звернулось до Солом`янського ВДВС листом від 22.02.2019 №60-02/1075 про надання інформації та направлення копій виконавчих документів.

У відповідь Солом`янський ВДВС листом вих. №18402/4 від 21.03.2019 (том 2, а.с. 222) повідомив, що 11.08.2017 державним виконавцем Брикою Є.О. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 11.08.2017 згідно пункту 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». Підставою для повернення виконавчого документу стало пред`явлення дубліката наказу не за підвідомчістю.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 10.07.2019 стягувач звернувся до Солом`янського ВДВС із заявою від б/н (вх. ВДВС 11.07.2019 №25760/5- 9-26) про ознайомлення із матеріалами переписки (том 2, а.с. 55).

Як зазначає стягувач, за результатами ознайомлення з документами ВП ним не було виявлено ані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ані реєстру вихідної кореспонденції за підписом уповноваженого представника та штампом поштового відділення.

У матеріалах Солом`янського ВДВС міститься лише витяг з автоматизованої системи внутрішнього контролю про присвоєння повідомленню від 11.08.2017 вихідного номеру. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 передбачено, що документом, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Отже, належним та допустимим доказом фактичного доведення до відома стягувача повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення або хоча б штамп поштового відділення.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріали виконавчого провадження не містять належних та допустимих доказів направлення стягувачу дубліката наказу, оскільки витяг з автоматизованої системи документообігу про присвоєння вихідного номеру та реєстр відправлення вихідної кореспонденції підтверджують лише факт реєстрації такої кореспонденції, однак не є доказом надіслання його стягувачу.

Не містить записів щодо отримання Відділенням від Солом`янського ВДВС повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання та дубліката наказу і Журнал реєстрації вхідної кореспонденції Відділення за період з 11.08.2017 по 11.09.2017, наданий до суду апеляційної інстанції на спростування доводів скаржника.

Відтак, суд погоджується з викладеними у заяві Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України доводами про поважність причин пропуску строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.11.2013 у справі №910/16685/13 з метою подачі у подальшому заяви до суду про видачу дубліката наказу від 18.11.2013 у справі №910/16685/13.

Доводи апеляційної скарги боржника про те, що вищевказані обставини не можна вважати поважними, оскільки АМКУ у період з 13.11.2017 по 22.02.2019 не вживав жодних дій, спрямованих на виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/16685/13, що свідчить про його незаінтересованість у реальному виконанні цього рішення, оцінюються судом критично, оскільки у матеріалах справи містяться докази звернення до Солом`янського ВДВС (зокрема, листом від 13.11.2017 №02-08/3724, тобто після повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу), що виключає факт бездіяльності Відділення щодо заінтересованості у виконанні рішення суду. Відділення вимагало виконання рішення, про що свідчить кількість направлених заяв та отримання дубліката наказу. У свою чергу, відсутність листів до органів виконавчої служби з 2017 року не свідчить про відсутність необхідної заінтересованості у виконанні рішення суду з боку стягувача.

Крім того, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено право, а не обов`язок стягувача у виконавчому провадженні знайомитись з матеріалами виконавчого провадження.

Також колегія суддів зазначає, що згідно з положеннями статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» від 05.07.2012 № 15729/07 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції,alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012, а також Рішення від 26 червня 2013 року, № 5-рп/2013.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

За таких обставин, заява Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про поновлення до виконання пропущеного строку для пред`явлення наказу суду від 18.11.2013 у справі №910/16685/13 про стягнення з Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України пені у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.06.2012 №45/01-П, була правомірна задоволена судом першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржена ухвала суду від 07.08.2019 є обґрунтованою та постановлена відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Доводи апеляційної скарги Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України є безпідставними та спростовуються вищенаведеними обставинами справи та правовими нормами.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі №910/16685/13 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 у справі №910/16685/13 залишити без змін.

Матеріали справи №910/16685/13 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.10.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка