ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" жовтня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2383/19

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши заяву Комунального підприємства "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (01004, м. Київ, вул. Басейна, ?-а; 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 6, код 36927573) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Протасової Арменугі Рафаєлівни ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заборгованості за договором № ПЧ-П-10249/1050 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі від 04.07.2016 р. у сумі 40016,17 грн., з яких: 29366,77 грн. основного боргу, 8235,40 грн. інфляційних втрат, 2414,00 грн. 3% річних.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) звернулось до господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Протасової Арменугі Рафаєлівни боргу за договором № ПЧ-П-10249/1050 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі від 04.07.2016 р. у сумі 40016,17 грн., з яких: 29366,77 грн. основного боргу, 8235,40 грн. інфляційних втрат, 2414,00 грн. 3% річних.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Судом встановлено, що у поданій до суду заяві про видачу судового наказу заявником в порушення пункту 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України не обґрунтовано заявлені вимоги і не зазначено обставини, на яких вони ґрунтуються.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов`язань за договором № ПЧ-П-10249/1050 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі від 04.07.2016 р. в частині оплати, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 29366,77 грн. У зв`язку з наявністю зазначеної заборгованості заявником, на підставі ст. 625 ЦК України, також нараховано 2414,00 грн. 3% річних та 8235,40 грн. інфляційних втрат.

Згідно з п. 2.1 договору загальна плата за облаштування та утримання місця визначена за результатами торгів, затверджених протоколом про результати торгів від 16.06.2016 р. № 37, складає суму в розмірі 218489,65 грн., в тому числі ПДВ за 12 місяців.

Починаючи з дати укладення цього договору плата за облаштування та утримання місця за один місяць складає суму в розмірі 18207,47 грн., в тому числі ПДВ (п. 2.2 договору).

Заявник зазначає, що 10.06.2016 р. боржником було сплачено 15000,00 грн., 08.07.2016 р. - 39622,41 грн., 08.08.2016 р. - 18207,57 грн. Всього боржником сплачено 72829,98 грн.

Пунктом 2.7 договору встановлено, що зобов`язання сторони 2 по сплаті плати за облаштування та утримання місця забезпечуються у вигляді авансового платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за три місяці, а саме: сторона 2 сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання цього договору, а сторона 1 зараховує авансовий платіж як плату за облаштування та утримання місця за перший та два останніх місяці строку дії цього договору.

До заяви про видачу судового наказу додано бухгалтерську довідку від 20.09.2019 р. № 20/09п, яка є розрахунком суми заборгованості за період з 04.07.2016 р. по 28.12.2016 р., в якій міститься перелік щомісячних нарахувань за утримання місця та здійснених боржником оплат, з урахуванням яких розмір заборгованості боржника перед стягувачем становить 29366,77 грн.

Як вбачається з вказаної бухгалтерської довідки, за період з 04.07.2016 р. по 31.07.2016 р. боржнику нараховано 16445,46 грн., за період з 01.08.2016 р. по 31.08.2016 р. - 18207,47 грн., з 01.09.2016 р. по 30.09.2016 р. - 18207,47 грн., з 01.10.2016 р. по 31.10.2016 р. - 18207,47 грн., з 01.11.2016 р. по 30.11.2016 р. - 18207,47 грн., з 01.12.2016 р. по 31.12.2016 р. - 12921,41 грн.

Однак, заявником не обґрунтовано нарахування боржнику плати за облаштування та утримання місця за один місяць у меншому розмірі, ніж встановлено п. 2.2 договору (18207,47 грн.). Не міститься таких обґрунтувань і за текстом заяви про видачу судового наказу.

Як вбачається з бухгалтерської довідки, здійснені боржником оплати зараховано заявником всупереч п. 2.6 договору, згідно з яким гарантійний внесок зараховується як частина авансового внеску та всупереч п. 2.7 договору, яким встановлено, що заявник зараховує авансовий платіж як плату за облаштування та утримання місця за перший та два останніх місяці, оскільки заявник зараховує 15000,00 грн. як гарантійний внесок, 39622,41 грн. як оплата за період з 04.07.2016 р. по 31.07.2016 р., а 18207,57 грн. за період з 01.08.2016 по 31.08.2016 р. При цьому, заявником не обґрунтовано послідовність такого зарахування оплат, здійснених боржником.

Крім того, у заяві про видачу судового наказу зазначено, що оскільки боржником не було сплачено борг у сумі 29366,77 грн., починаючи з 29.12.2016 р., заявником нараховано боржнику 3% річних та інфляційні втрати. Однак, за текстом заяви про видачу судового наказу заявником не обґрунтовано кінцевий період нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Наведене свідчить про недотримання заявником п. 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України, оскільки заявником не зазначено обставин, на яких ґрунтується вимога заявника про стягнення з ФОП Протасової Арменугі Рафаєлівни заборгованості за договором № ПЧ-П-10249/1050 щодо розміщення засобу пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі від 04.07.2016 р. у сумі 40016,17 грн., з яких: 29366,77 грн. основного боргу, 8235,40 грн. інфляційних втрат, 2414,00 грн. 3% річних.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Керуючись ст. 148, ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству "Міський магазин" Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (01004, м. Київ, вул. Басейна, ?-а; 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 6, код 36927573) у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Протасової Арменугі Рафаєлівни ( АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заборгованості за договором № ПЧ-П- 10249/1050 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі від 04.07.2016 р. у сумі 40016,17 грн., з яких: 29366,77 грн. основного боргу, 8235,40 грн. інфляційних втрат, 2414,00 грн. 3% річних.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева