ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Справа № 915/1415/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Ковальжи А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032 ()

адреса для листування: вул. І. Богуна, м. Вінниця, 21010

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг, пр. Героїв України (пр. Героїв Сталінграду), 113, м. Миколаїв, 54025 ()

про стягнення коштів в розмірі 246 788, 00 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг, пр. Героїв України (пр. Героїв Сталінграду), 113, м. Миколаїв, 54025 ()

до відповідача Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032 ()

адреса для листування: вул. І. Богуна, м. Вінниця, 21010

про стягнення забезпечення договору поставки в сумі 119 800, 00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Шмиров Є .І., довіреність № б/н від 28.12.2018 року;

від відповідача: Лопушанський О.І., довіреність № б/н від 21.12.2018 року.

від позивача за зустрічним позовом: Лопушанський О.І., довіреність № б/н від 21.12.2018 року;

від відповідача: Шмиров Є .І., довіреність № б/н від 28.12.2018 року.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Державне підприємство Національна енергетична компанія Укренерго з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг кошти в сумі 246 788, 00 грн., у тому числі: 79 068, 00 грн. пені та 167 720, 00 грн. - штрафу.

14.06.2019 року до господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Техноторг з зустрічним позовом (вх. № 10011/19 від 14.06.2019 року), в якому просить суд стягнути з Державного підприємства Національна енергетична компанія Укренерго забезпечення виконання договору поставки № 41/31 939/11-1/2523-18 від 27.09.2018 року в сумі 119 800, 00 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 18.06.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 20.05.2019 року задоволено клопотання позивача Державного підприємства Національна енергетична компанія Укренерго про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.06.2019 року прийнято зустрічний позов (вх. № 10011/19 від 14.06.2019 року) Товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг до спільного розгляду з первісним позовом. Об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.06.2019 року відкладено підготовче засідання по справі на 18.07.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.07.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання по справі на 10.09.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.09.2019 року замінено позивача (відповідача за зустрічним позовом) Державне підприємство Національна енергетична компанія Укренерго його правонаступником Приватним акціонерним товариством Національна енергетична компанія Укренерго.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі № 915/1415/19 та розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 02.10.2019 року.

В судовому засіданні 02.10.2019 року судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІ. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ У СПРАВІ.

Заяви та клопотання відсутні.

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача за первісним позовом.

Позивач за первісним позовом зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору поставки № 41/31 939/11-1/2523-18 від 27.09.2018 року, укладеного між сторонами, а саме: зобов`язання щодо своєчасної поставки товару, внаслідок чого позивачем нараховано відповідачу пеню та штраф відповідно до умов договору та вимог законодавства. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 611, 614 ЦК України, ст. 193, 202, 216 ГК України та умовами договору.

2. Правова позиція відповідача за зустрічним позовом.

Зустрічний позов мотивований тим, що на виконання умов договору поставки № 41/31 939/11-1/2523-18 від 27.09.2018 року, який укладено між сторонами, відповідач сплатив позивачу забезпечення виконання договору у вигляді грошових коштів в розмірі 119 800 грн. Оскільки відповідачем поставлено позивачу товар, про що між сторонами складено акт приймання-передачі від 04.12.2018 року, в якому міститься застереження про відсутність у позивача зауважень і претензій по асортименту, кількості, якості, тарі, упаковці поставлених товарів та строкто зобов`язання є належним чином виконаним. Відтак, у позивача відсутні правові підстави для утримання забезпечення виконання договору. Отже, сума забезпечення виконання договору в розмірі 119 800 грн. є безпідставно набутим майном. Зустрічний позов обґрунтований положеннями ст. 509, 526, 530, 604, 627, 629, 653, 654, 1212 ЦК України, ст. 173, 174, 193, 202 ГК України та умовами договору.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

27.09.2018 року між ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» та ТзОВ «Техноторг» укладено договір поставки № 41/31 939/11-1/2523-18 (арк. 30-34).

Договіо поставки був укладений за результатами проведення відкритих торгів відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до п. 11.1 Договору договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє по 30.12.2018, а в частині виконання гарантійних зобов`язань до повного виконання.

До договору поставки між сторонами складено Специфікацію (Додаток № 1) та "Форму Звіту про використання авансового платежу (Додаток № 2). Крім того, до договору укладено додаткову угоду № 1 від 08.11.2018 року, якою визначено найменування товару (арк. 44).

Договір, додатки та додаткову угоду підписано та скріплено печатками сторін.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору предмет закупівлі (ДК 021:20-0 Великовантажні мототранспортні засоби підіймачі, автопідйомники.

Лот № 1 підіймач монтажний

Лот № 2 підйомник Dino 230Т або еквівалент.

Договір укладається з учасником (постачальник), який став переможцем за лотом № 1

За договором постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у порядку та строки, встановлені договором, товар (за предметом закупівлі, зазначеним у абзаці першому цього пункту договору) за ціною, з характеристиками (якістю), в комплекції, що визначені в додатку 1 до договору (специфікації), а покупець зобов`язується здійснити оплату належно поставленого товару на умовах договору.

Найменування, номенклатура, модель, інші характеристики та вимоги щодо якості, комплектації товару, гарантії якості згідно додатком 1 до договору.

Відповідно до п. 2.4 Договору ціна договору відповідно до Специфікації Додатку № 1 до договору становить 2 396 000, 00 грн. в т. ч. ПДВ 399 333, 33 грн.

Відповідно до п. 4.1 Договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару протягом 60 календарних днів з моменту перерахування авансу замовником, але не пізніше 31.10.2018 р., залежно від того яка дата наступить раніше на умовах DDP (згідно з Міжнародними Правилами Інкотермс 2010), за адресою (місцем) поставки (передачі) товару: м. Вінниця, вул. Пирогова, 131 В.

Підписантом Актів та одержувачем товару за цим договором виступає відокремлений підрозділ ДП «НАЕК «Укренерго» Південно-Західна ЕС.

Відповідно до п. 4.4 Договору датою поставки (передачі) товару визначається дата підписання покупцем Акту.

Відповідно до п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та договором.

Відповідно до п. 7.3 Договору за порушення строків поставки товару постачальник сплачує покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1 % (нуль цілих одна десята відсотка) вартості товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів постачальник повинен додатково сплатити покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Відповідно до п. 12.1 Договору постачальник надає покупцю (в порядку та строки, визначені чинним законодавством України, вимогами тендерної документації на дану закупівлю (ТД) забезпечення виконання договору.

Відповідно до п. 12.2 Договору забезпечення виконання договору надається у вигляді завдатку.

Розмір забезпечення виконання договору (завдатку) становить 119 800, 00 грн.

Постачальник здійснює перерахування грошових коштів (завдатку) на поточний рахунок ДП «НЕК «Укренерго», , п/р № НОМЕР_1 , ПАТ «Укрексімбанк», м. Київ, МФО 322313, з обов`язковою позначкою в графі «призначення платежу» платіжного доручення: «забезпечення виконання договору на закупівлю: Лот № 1: «Підіймач монтажний ОПТ-9195 на базі трактора Беларусь 82.1)».

Відповідно до п. 12.3 Договору строк дії наданого забезпечення виконання договору (завдатку) з дати набуття договором чинності та по 31.12.2018 року, але не меншу строку виконання постачальником умов договору, в тому числі у разі продовження строку дії договору, яке пов`язане з продовженням строку виконання постачальником зобов`язань за договором.

Відповідно до п. 12.4 Договору покупець повертає постачальнику забезпечення виконання договору (завдаток) після належного (без порушень) виконання постачальником умов договору або дострокового розірвання договору сторонами (за умови відсутності на дату розірвання договору порушення виконання постачальником з його вини зобов`язань за договором, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівель або договору недійсним та у випадках, передбачених статтею 37 Закону України «Про публічні закупівлі», але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Відповідно до п. 12.5 Договору забезпечення виконання договору (завдаток) не повертається постачальнику в разі порушення постачальником умов договору.

Відповідно до п. 10.1 Договору зміни та (або) доповнення сторони вносять до договору з дотриманням договору, вимог чинного законодавства України.

Зміни та (або) доповнення можуть стосуватись зокрема таких умов, як: продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо поставки (передачі) товару у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, інших форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат покупця, неможливість для покупця своєчасно прийняти товар, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Відповідно до п. 10.2 Договору істотні умови договору не можуть змінюватись до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, за винятком умов, визначених договором, чинним законодавством України з питань здійснення державними підприємствами закупівель.

Судом встановлено, що на виконання умов договору між сторонами складено та підписано специфікацію (додаток № 1) на поставку товару на суму 2 396 000, 00 грн. (арк. 35-36).

11.10.2018 року на виконання умов договору поставки позивач перерахував на рахунок відповідача аванс в розмірі 479 200 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 79 від 11.10.2018 року (арк. 59).

29.10.2018 року відповідач ТзОВ «Техноторг» направив на адресу позивача ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» лист № 786 від 29.10.2018 року, в якому ТзОВ «Техноторг» просив погодити підписання додаткової угоди до договору поставки та визначити новий строк поставки товару протягом 60 календарних днів з моменту перерахування авансу замовником, але не пізніше 30.11.2018 року (арк. 52). Лист мотивовано тим, що контрагентом відповідача ТзОВ «Техноторг» відстрочено строки виготовлення та установки підйомника монтажного на базі трактора, що підтверджується листом ТзОВ «Укрмашторг» № 28 від 29.10.2018 року (арк. 53). Разом із листом № 786 від 29.10.2018 року відповідачем ТзОВ «Техноторг» направлено для підписання додаткову угоду № 2 від 29.10.2018 року (арк. 54).

Проте, як вбачається з матеріалів справи зміни до договору поставки в частині зміни строків поставки сторонами не погоджено, додаткову угоду № 2 від 29.10.2018 року позивачем ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» не підписано (арк. 54).

В листопаді 2018 року між сторонами також тривало листування за допомогою електронної пошти щодо продовження строків поставки товару, за результатами якого сторони не дійшли згоди про продовження строків поставки товару, оскільки це є зміна істотних умов договору (арк. 57-58).

Отже, в силу умов п. 4.1 договору поставки постачальник зобов`язаний був здійснити поставку товару протягом 60 календарних днів з моменту перерахування авансу замовником, але не пізніше 31.10.2018 р., залежно від того яка дата наступить раніше.

Як вказано вище, авансовий платіж був перерахований 11.10.2018 року (арк. 59).

Отже, граничним строком поставки товару є 31.10.2018 року включно, оскільки саме ця дата наступає раніше.

На виконання умов договору відповідачем ТзОВ «Техноторг» поставлено, а позивачем ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» (одержувач) прийнято згідно видаткової накладної № В-8573 від 04.12.2018 року товар на загальну суму 2 396 000, 00 грн. з ПДВ, що підтверджується Актом приймання-передачі від 04.12.2018 року, який підписано та скріплено печатками сторін (арк. 45).

В Акті зазначено, що зауваження і претензії у одержувача та покупця по асортименту, кількості, якості, тарі, упаковці поставлених товарів, та строках поставки товарів відсутні.

Позивачем ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» в повному обсязі проведено оплату за отриманий товар в сумі 2 396 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 79 від 11.10.2018 року на суму 479 200, 00 грн. та № 38 від 16.01.2019 року на суму 1 916 800, 00 грн. (арк. 59-60).

16.01.2019 року позивач ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» направив на адресу ТзОВ «Техноторг» претензію № 01/1600, в якій вимагав сплатити штрафні санкції у зв`язку з порушенням строку поставки товару (арк. 46-48, 51).

04.02.2019 року відповідач ТзОВ «Техноторг» за результатами розгляду претензії надіслав лист-відповідь вих. № 42 від 04.02.2019 року, в якій зазначив про залишення без задоволення претензії, оскільки в акті-приймання-передачі від 04.12.2018 року сторони зазначили про відсутність претензій щодо строків поставки товарів, дійшли таким чином згоди про припинення зобов`язання щодо відповідних штрафних санкцій, передбачених договором (арк. 56). Лист-відповідь вих. № 42 від 04.02.2019 року отримано позивачем, що підтверджується відповідним штампом ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» на самому листі.

У зв`язку з простроченням строків поставки товару, позивачем ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до п. 7.3 договору нараховано відповідачу ТзОВ «Техноторг» пеню в сумі 79 068, 00 грн. за період прострочення з 01.11.2018 року по 03.12.2018 року включно (33 дні) та штраф в сумі 167 720 грн. Детальний розрахунок наявний в матеріалах справи (арк. 38).

Стягнення пені та штрафу і є предметом спору за первісним позовом. Невиконання відповідачем зобов`язання з оплати штрафних санкцій і стало підставою для звернення до суду із даним позовом (первісним позовом).

Судом також встановлено, що на виконання умов договору поставки відповідачем ТзОВ «Техноторг» перераховано позивачу ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» забезпечення виконання договору про закупівлі в сумі 119 800 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 562 від 27.09.2018 року (арк. 99).

28.03.2019 року відповідач ТзОВ «Техноторг» направив на адресу позивача ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» вимогу про повернення суми забезпечення виконання договору вих. № 134 від 28.03.2019 року (арк. 95-97).

У відповідь на вищевказану вимогу позивач ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» направив на адресу відповідача ТзОВ «Техноторг» лист № 01/14409 від 19.04.2019 року, в якому, керуючись п. 12.4 договору, повідомив про відсутність підстав для повернення постачальнику суми забезпечення виконання договору, оскільки постачальником порушено умови договору в частині строків поставки товару (арк. 98).

Стягнення забезпечення виконання договору про закупівлі і є предметом спору за зустрічним позовом. Невиконання відповідачем (за зустрічним позовом) зобов`язання з повернення вищевказаної суми і стало підставою для звернення до суду із даним позовом (зустрічним позовом).

V. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Отже, на підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ст. 651 ЦК України) або у разі істотної зміни обставин (ст. 652 ЦК України).

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Судом встановлено, що сторони не погодили внесення змін до договору поставки в частині строків поставки. Відтак, до правовідносин повинні застосовуватись положення п. 4.1 договору поставки, відповідно до яких постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару протягом 60 календарних днів з моменту перерахування авансу замовником, але не пізніше 31.10.2018 р., залежно від того яка дата наступить раніше. Оскільки авансовий платіж був перерахований 11.10.2018 року, то граничним строком поставки товару є 31.10.2018 року включно, оскільки саме ця дата наступає раніше.

Як вказано вище, відповідачем ТзОВ «Техноторг» поставлено, а позивачем ДП «НЕК «Укренерго» (одержувач) прийнято згідно видаткової накладної № В-8573 від 04.12.2018 року товар на загальну суму 2 396 000, 00 грн. з ПДВ, що підтверджується Актом приймання-передачі від 04.12.2018 року, який підписано та скріплено печатками сторін (арк. 45). В Акті зазначено, що зауваження і претензії у одержувача та покупця по асортименту, кількості, якості, тарі, упаковці поставлених товарів, та строках поставки товарів відсутні.

Отже, товар поставлено з порушенням на 33 календарних днів, встановленого умовами п. 4.1 договору строку.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що твердження відповідача про те, що підписання покупцем акту приймання-передачі товару свідчить про те, що він не має претензій і до строків поставки товару є помилковим, оскільки, підписуючи акт, позивач як покупець, погодився з кількістю, асортиментом, якістю, вартістю товару, однак це не свідчить про погодження зміни граничного строку поставки товару, передбаченому умовами договору поставки, який є обов`язковим до виконання в силу ст. 629 ЦК України.

Вказана правова позиція щодо застосування ст. 530 ЦК України також відображена в постанові КГС ВС від 11.05.2018 року по справі № 916/1511/17.

Враховуючи вищевикладене, відповідач ТзОВ "Техноторг" є таким, що порушив господарське зобов`язання в частині строку поставки товару.

Щодо посилань відповідача на те, що шляхом підписання без зауважень акту приймання-передачі, який в силу ст. 202 ЦК України є правочином, сторони припинили відповідальність постачальника, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шляхом підписання акту приймання-передачі товару припинився обов`язок постачальника з поставки товару (п. 4.1, п. 5.1.2.2 договору), а не зобов`язання в цілому (договір в цілому). Акт прийому-передачі є дією, спрямованою на виконання умов договору поставки, а не правочином, спрямованим на встановлення, зміну або припинення зобов`язань. Таким чином, умови договору, в тому числі й передбачені розділом 7 договору щодо відповідальності сторін, є діючими та обов`язковими до виконання сторонами. Суд виходить з положень приписів ст. 629 ЦК України (щодо обов`язковості умов договору), а також положень ст. 651, 652, 654 ЦК України та п. 10.1 договору (щодо можливості зміни умов договору в тій самій формі, що й договір, тобто письмовій).

Щодо посилань відповідача на те, що шляхом підписання акту приймання-передачі відбулось припинення зобов`язання за домовленістю сторін, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Акт приймання-передачі товару є документом, який посвідчує факт передачі товару на виконання умов договору (факт здійснення господарської операції з поставки товару) та є первинним обліковим документом у розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Акт приймання-передачі товару не є зміною (припиненням) зобов`язання.

Приписами ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ч. 4 вказаної статті. При цьому, можливість внесення зміни до договору про припинення відповідальності до договору про закупівлю Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачена.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт порушення відповідачем ТзОВ "Техноторг" зобов`язання (договору в частині строку поставки товару) є доведеним належними та допустимими доказами у справі.

1. Щодо первісного позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та договором.

Відповідно до п. 7.3 Договору за порушення строків поставки товару постачальник сплачує покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1 % (нуль цілих одна десята відсотка) вартості товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів постачальник повинен додатково сплатити покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Враховуючи, що факт порушення відповідачем ТзОВ "Техноторг" умов договору в частині строку поставки товару є доведеним, суд дійшов висновку про обгрунтованість та підставність вимоги за первісним позовом про нарахування та стягнення пені та штрафу.

Так, позивачем за порушення строків поставки товару (33 календарних дні) за період з 01.11.2018 року по 03.12.2018 року (включно) нараховано позивачу пеню у розмірі 0,1 % від вартості товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення в розмірі 79 068, 00 грн.

Крім того, за порушення строку поставки понад 30 днів позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 7 % від вартості товару, строк поставки якого порушений, в розмірі 167 720 грн.

Детальний розрахунок пені та штрафу наявний в матеріалах справи (арк. 38). Перевіривши розрахунки штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що розрахунки здійснено позивачем арифметично правильно, відповідно до умов договору та вимог законодавства. Період нарахування пені визначено правильно.

Враховуючи вищевикладене, первісний позов про стягнення пені в сумі 79 068 грн. та штрафу в сумі 167 720 грн. є обґрунтованим, підставним та підлягає задоволенню.

2. Щодо зустрічного позову.

Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" забезпечення виконання договору про закупівлю - надання забезпечення виконання зобов`язань учасника перед замовником за договором про закупівлю.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник має право вимагати від учасника-переможця внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією. Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними та у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону, а також згідно з умовами, зазначеними в договорі, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Розмір забезпечення виконання договору про закупівлю не може перевищувати 5 відсотків вартості договору.

Кошти, що надійшли як забезпечення виконання договору (у разі якщо вони не повертаються), підлягають перерахуванню до відповідного бюджету, а у разі здійснення закупівлі юридичними особами (їхніми об`єднаннями) не за бюджетні кошти - перераховуються на рахунок таких юридичних осіб (їхніх об`єднань).

Відповідно до п. 12.4 Договору покупець повертає постачальнику забезпечення виконання договору (завдаток) після належного (без порушень) виконання постачальником умов договору або дострокового розірвання договору сторонами (за умови відсутності на дату розірвання договору порушення виконання постачальником з його вини зобов`язань за договором, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівель або договору недійсним та у випадках, передбачених статтею 37 Закону України «Про публічні закупівлі», але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Відповідно до п. 12.5 Договору забезпечення виконання договору (завдаток) не повертається постачальнику в разі порушення постачальником умов договору.

Суд не застосовує до даних правовідносин положення ст. 1212 ЦК України, які регулюють набуття (збереження) майна без достатньої правової підстави, на яку посилається відповідач, оскільки договір поставки не визнано недійсним, а зобов`язання за договором поставки (зокрема, в частині відповідальності сторін) діють до повного виконання. В суду відсутні підстави для тверджень про безпідставне утримання позивачем забезпечення за договором, оскільки зобов`язання з поставки товару в частині строків поставки відповідачем порушено.

Враховуючи, що факт порушення відповідачем ТзОВ "Техноторг" умов договору в частині строку поставки товару є доведеним, суд дійшов висновку про необгрунтованість та безпідставність вимоги за зустрічним позовом про стягнення забезпечення виконання договору, оскільки умовами договору передбачено повернення забезпечення виконання договору лише в разі належного виконання постачальником умов договору. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні зустрічного позову судом відмовлено.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір в розмірі 3 701, 82 грн. слід відшкодувати позивачу ПрАТ "Національна енегретична компанія "Укренерго" з відповідача ТзОВ "Техноторг" у зв`язку з задоволенням первісного позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір в розмірі 1 921 грн. слід покласти на відповідача ТзОВ "Техноторг" у зв`язку з відмовою в зустрічному позові.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Техноторг, пр. Героїв України (пр. Героїв Сталінграду), 113, м. Миколаїв, 54025 () на користь позивача Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, вул. Симона Петлюри, 25, м. Київ, 01032 (); адреса для листування: вул. І. Богуна, м. Вінниця, 21010:

- 79 068, 00 грн. (сімдесят дев`ять тисяч шістдесят вісім грн. 00 коп.) пені;

- 167 720, 00 грн. (сто шістдесят сім тисяч сімсот двадцять грн. 00 коп.) - штрафу;

- 3 701, 82 грн. (три тисячі сімсот одна грн. 82 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати позивачу Приватному акціонерному товариству Національна енергетична компанія Укренерго після набрання рішенням законної сили.

4. В зустрічному позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 15.10.2019 року.

Суддя Е.М. Олейняш