ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р. Справа №909/936/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Матущака О.І.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Гураль К.О.,

явка учасників справи

від позивача - Поляков Т.Ю. (довіреність №442 від 01.10.2019);

від відповідача-1 - не з`явився;

від відповідача-2 - Воришко М.В. (довіреність №58/09-19-10-03 від 12.03.2019)

від третьої особи на стороні відповідача - не з`явився;

розглянув апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в особі Коломийського управління Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області за №227/09-19-10-03/08 від 07.03.2019

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.02.2019, суддя: Грица Ю.І. м. Івано-Франківськ, повний текст рішення складено - 19.02.2019

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», м. Київ,

до відповідача-1 Приватного підприємства «Лемн-Інтернаціонал», с. Нижній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області

до відповідача-2 Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в особі Коломийського управління Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, м. Коломия, Коломийського району, Івано-Франківської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Коломийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-франківській області, м. Коломия, Коломийського району, Івано-Франківської області

про звільнення майна з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви.

23.10.2018 в Господарський суд Івано-Франківської області звернулось Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» (далі по тексту ПАТ «КБ «Хрещатик») з позовом до Приватного підприємства «Лемн-Інтернаціонал» (далі по тексту ПП «Лемн-Інтернаціонал») та Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в особі Коломийського управління Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі по тексту Коломийське управління ДФС) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Коломийський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-франківській області (далі по тексту Коломийський відділ ДВС) про звільнення майна з-під арешту, а саме:

1)земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 32, кадастровий номер: :01:001:0015, площею 2,4011 га, цільове призначення: для змішаного використання, що розташована за адресою: Івано -Франківська область, Коломийський район , село Нижній Вербіж, вул. Українська;

2)нежитлових будівель, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32, до яких належать: лісопильний цех - літера «А», матеріал стін-цегла, загальною площею 1454,3 кв. м.; корівник з молочним блоком літера «Б», «Д», загальною площею 1747,6 кв.м., корівник літера «В», загальною площею 1446,4 кв.м.; кормоцех літера «Е», загальною площею 161,3 кв.м.; санпропускник літера «Ж», загальною площею 54,8 кв.м., адмінкорпус літера «Г», загальною площею 266,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, село Нижній Вербіж, вул. Українська, 10Б.

При цьому позивач зазначив, що арешт на вищезазначене майно накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 32173451, виданої 13.04.2012 державним виконавцем РВДВС Коломийського МРУЮ Фокіним Олександром Геннадійовичем, номер запису про обтяження 15651935, а також на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 27724463, виданий 19.10.2011, державним виконавцем РВДВС Коломийського МРУЮ Фокіним Олександром Геннадійовичем, номер запису про обтяження 15651911.

Даний позов, ПАТ «КБ «Хрещатик» мотивує тим, що наявність обтяжень нерухомого майна (арештів), порушує право власності останнього на це майно та не відповідає вимогам ч. 2 п. 7 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за змістом якої з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. У зв`язку з цим унеможливлена реалізація зазначеного майна з метою подальшого задоволення вимог кредиторів та, відповідно, дотримання процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.02.2019 вищезазначений позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач є новим власником майна, яке перебувало в іпотеці у попереднього власника-боржника, а тому спірне майно помилково арештоване, і позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власним майном шляхом звільнення майна з-під арешту. Окрім того, судом зазначено, що накладений на майно арешт позбавляє його власника права на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю; позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право в інший спосіб, а тому позовні вимоги про скасування арешту підлягають задоволенню на підставі положень статей 317, 319, 321 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В скарзі апелянт просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Коломийське управління Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області зазначає, що процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється спеціальними нормами Податкового кодексу України, а не законодавством про виконавче провадження, у зв`язку з чим відсутні підстави для звільнення майна з-під арешту.

Відповідач-1 (ПП «Лемн-Інтернаціонал») згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судове засідання 09.10.2019 з`явились представники позивача та відповідача-2. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи.

Представники учасників справи, які в судове засідання з`явились не заперечили проти можливості слухання справи за відсутності представника відповідача-1 та третьої особи.

Таким чином, враховуючи наведене, апеляційний господарський суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України розглядає справу за відсутності відповідача-1 та третьої особи, які в судове засідання не з`явились без поважних причин.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, навівши аргументи аналогічні викладеним у ній, просив скасувати рішення місцевого господарського суду про задоволення позову та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Додатково відзначив про безпідставне відшкодування судового збору за подання позову на відповідача-2.

Представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши доводи та заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що 18.06.2008 реєстратором Коломийського районного нотаріального округу до Державного реєстру іпотек внесено запис №13769666 (а.с.25 та 29, т.1) про накладення обтяження на нежитлові будівлі та земельну ділянку. Вказаний запис внесено на підставі договору іпотеки №1909 від 18.06.2008, який укладений між іпотекодавцем - ПП «Лемн-Інтернаціонал» () та іпотекодержателем - ВАТ «КБ «Хрещатик» (), правонаступником якого є ПАТ «КБ «Хрещатик», з метою забезпечення виконання основного зобов`язання - кредитного договору №01/107-Юо-08 від 12.06.2008 в розмірі 150 000,00 євро, зі строком виконання (погашення) до 11.06.2010.

З Єдиного державного реєстру судових рішень за веб-посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/Review/21210913, вбачається, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 24.01.2012 у справі №5010/2507/2011-22/104 задоволено позов ПАТ «КБ «Хрещатик» до ПП «Лемн-Інтернаціонал» про стягнення заборгованості за кредитним договором №01/107-Юо-08 від 12.06.2008 в сумі 581 917,60 грн., в тому числі: 255 256,19 грн. заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, 302 525,85 грн. заборгованості зі сплати відсотків за прострочення повернення кредиту та 24 135,56 грн. комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

На виконання зазначеного рішення Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ №187 від 10.02.2012 (а.с.34,т.1).

Постановою ВП №32173451 від 13.04.2012 (а.с.91-92,т.1) державним виконавцем районного відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Фокіним О.Г. відкрито виконавче провадження з виконання наказу №187 від 10.02.2012, який виданий Господарським судом Івано-Франківської області, про стягнення з ПП «Лемн-Інтернаціонал» на користь ПАТ «КБ «Хрещатик» заборгованості за кредитним договором.

Також, в межах цього виконавчого провадження, державним виконавцем згідно з постановою ВП №32173451 від 13.04.2012 (а.с.123,т.1) накладено арешт на все майно, що належить боржнику - ПП «Лемн-Інтернаціонал» () у межах суми стягнення 581 917,60 грн.

У відповідності до постанови ВП №53063996 від 22.11.2017 (а.с.40-42,т.1) заступник начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пищ М.С. передав стягувачу ПАТ «КБ «Хрещатик» () нежитлові будівлі загальною площею 5 130,90 кв.м. та земельну ділянку площею 2,4011 га, кадастровий номер: :01:001:0015, яка розташована за адресою: вул . Українська, 10-Б , с. Нижній Вербіж , Коломийський р - н . , Івано -Франківська обл ., які належать боржнику - ПП «Лемн-Інтернаціонал» () в рахунок погашення заборгованості згідно з наказом №1300 від 01.12.2015, який виданий Господарський суд Івано-Франківської області.

На виконання зазначеної постанови, державним виконавцем складено відповідний акт від 22.11.2017 (а.с.43-44,т.1) за змістом якого вищезазначене майно передано стягувачу в рахунок погашення боргу, оскільки майно не реалізовано, торги не відбулися і стягувач виявив бажання залишити за собою непродане майно.

Зазначене узгоджується з положеннями ч. 6, 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» за змістом яких, у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізоване майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про іпотеку» (в редакції Закону №2435-VI від 06.07.2010) на підставі акта про реалізацію предмета іпотеки нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.

На підставі зазначених норм, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Трачуком В.Є. видано ПАТ «КБ «Хрещатик» відповідні свідоцтва про право власності від 20.08.2018 (а.с.32-33,т.1).

Отже, нерухоме майно (земельна ділянка та нежитлові будівлі), яке ПАТ «КБ «Хрещатик» просить суд звільнити з-під арешту, починаючи з 20.08.2018 належить останньому на праві приватної власності, внаслідок залишення за собою майна, що нереалізоване на торгах в межах примусового виконання наказу №1300 від 01.12.2015, виданого Господарським судом Івано-Франківської області.

Зазначені обставини підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 11.10.2018 (а.с.24-31,т.1).

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Водночас, судами встановлено, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.04.2011 у справі №2а-922/11/0970 (а.с.35-39,т.1) задоволено позов Коломийської об`єднаної державної податкової інспекції до ПП «Лемн-Інтернаціонал» про стягнення податкового боргу в сумі 29 154,49 грн.

На виконання зазначеної постанови Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №2а-922 від 24.05.2011 (а.с.69,т.1) на виконання якого постановою ВП №27724463 від 19.10.2011 (а.с.124,т.1) державним виконавцем органу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції - Фокіним О.Г. накладено арешт на все майно ПП «Лемн-Інтернаціонал» () у межах суми стягнення 29 154,49 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу.

Окрім того, Державний виконавець органу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції - Фокін О.Г., своєю постановою ВП №27724463 від 28.12.2012 (а.с.58зворот,т.1) на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу виконавчий лист, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. У пункті 3 зазначеної постанови, вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 28.12.2013.

Таким чином, з винесенням даної постанови необхідність раніше накладеного арешту в межах виконання адміністративної справи про стягнення податкового боргу відпала, однак з формальних підстав це не відображено у Єдиному державному реєстрі обтяжень. У зв`язку з цим, арешт й надалі без наявності на це підстав - чинний.

За таких обставин, позивач, не може в повній мірі реалізувати правомочності щодо майна, як законний власник, що і є предметом даного спору.

Оскільки позивач, не є стороною виконавчого провадження з виконання виконавчого листа в адміністративній справі про стягнення податкового боргу, то позбавлений інших ефективних засобів захисту свого порушеного права, аніж звернення до суду з даним позовом.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (пункт 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5).

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (пункт 5 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ).

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України).

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час вирішення спору судами першої й апеляційної інстанцій, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

Отже, спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного чи господарського судочинства у позовному провадженні залежно від суб`єктного складу сторін, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Суд першої інстанції встановив, що позивач звернувся з позовом до відповідачів, вважаючи порушенням його право власності, яке набуте внаслідок залишення за собою майна, що нереалізоване на торгах в межах виконавчого провадження, накладеним арештом на майно.

Відповідачами у спорі визначений боржник, якому майно, на яке накладено арешт, більше не належить, та орган державної фіскальної служби, в інтересах якого накладено арешт, а третьою особою, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучений орган державної виконавчої служби, який виконує судові рішення.

З огляду на вказане суд першої інстанції правильно визначив юрисдикцію у цій справі, як господарську. Підстави для її розгляду за правилами адміністративного судочинства - відсутні.

З огляду на характер спірних правовідносин сторін, підстави і предмет заявленого позову, а також встановлені судом фактичні обставини у справі, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що спірним арештом, який накладений в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа в адміністративній справі про стягнення податкового боргу, порушується право власності позивача, як нового власника арештованого майна.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на наведене, аргументи позивача про заперечення доводів апеляційної скарги є такими, що відповідають встановленим обставинам по справі.

Водночас, апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно поклав на відповідача-2, як особу в інтересах якої накладено спірний арешт, обов`язок щодо відшкодування судового збору за подання позовної заяви, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового про покладення цих судових витрат на відповідача-1 (боржника).

Інші доводи апелянта не спростовують висновки суду першої інстанції, що не тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення, які не стосуються розподілу судових витрат, а тому рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.02.2019 в справі №909/936/18 підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області за №227/09-19-10-03/08 від 07.03.2019 частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі ч.9 ст. 129 ГПК України у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. У зв`язку з тим, що спір виник з вини відповідача-1 (ПП «Лемн-Інтернаціонал»), то судові витрати як в суді першої інстанції так і в апеляції слід покласти на відполвідача-1.

Розмір таких витрат визначається вимогами Закону України «Про судовий збір», згідно якого за подання позовної заяви позивачем понесено судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 3524,00 грн. що підтверджено платіжним дорученням №18_210560 від 18.09.2018, апелянтом за подачу апеляційної скарги сплачено 5763,00 грн. судового збору, що підтверджено платіжними дорученнями №1193 від 12.06.2019 та №665 від 11.04.2019.

Керуючись статтями 129, 236, 269-270, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.02.2019 в справі №909/936/18 - частково скасувати.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в особі Коломийського управління Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області за №227/09-19-10-03/08 від 07.03.2019 - частково задоволити.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.02.2019 в справі №909/936/18 в частині стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в особі Коломийського управління Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20, код ЄДР 39394463) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А; поштова адреса: 01601, м. Київ, вул. Прорізна, 8,) судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1762,00 грн. - скасувати.

В цій частині прийняти нове рішення, яким стягнути з Приватного підприємства «Лемн-Інтернаціонал» (78218, Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Нижній Вербіж, вул. Українська, 10Б, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А; поштова адреса: 01601, м. Київ, вул. Прорізна, 8,) 1762,00 грн. судового збору.

В решті рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.02.2019 в справі №909/936/18 - залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства «Лемн-Інтернаціонал» ( 78218, Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Нижній Вербіж, вул. Українська, 10Б, ) на користь Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20, код ЄДР 39394463) 5763,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Місцевому господарському суду видати накази в порядку ст. 327 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду на підставі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя: С.М. Бойко

Судді: О.І. Матущак

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови складено 11.10.2019.