ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 року м.Дніпро Справа № 908/593/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

представники сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.08.2019 року, ухвалене суддею Носівець В.В., повний текст якого складений 12.08.2019, у справі №908/593/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

про стягнення 33 430,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Запорізької області із позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на свою користь 33 430,00 грн. штрафу, нарахованого відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України за неправильно зазначену масу вантажу у накладній № 45982477.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.08.2019 року у справі №908/593/19 позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф у розмірі 33 430,00 грн. та 1921,00 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції, посилаючись у судовому рішенні на результати зважування вагону на вагах ФОП ОСОБА_1 , а саме, - на протокол зважування від 03.12.2018, як на доказ невірного визначення маси вантажу відправником, взагалі не з`ясував на яких підставах цей протокол зважування був замовлений (одержаний) Позивачем, оскільки, підтверджень законності залучення та використання вагонних ваг третьої особи для зважування вантажів залізниця не надала, і в матеріалах справи вони відсутні.

Крім цього, вказаний протокол зважування не містить жодних підтверджень взяття участі у зважуванні вагону № 56660921 на станції призначення Одеса-Застава, ані представниками залізниці, ані одержувача вантажу, оскільки протокол зважування вагону оформлений фізичною особою ОСОБА_1 одноособово в односторонньому порядку, доказів участі залізниці та вантажоодержувача під час зважування вагону вказаний протокол зважування не містить.

У даному випадку, приймаючи в якості доказу виготовлений ФОП Деркач О.А. протокол зважування від 03.12.2018, суд першої інстанції проігнорував вимоги ст. ст. 77, 78 ГПК України щодо допустимості та достовірності доказів, оскільки питання дотримання законності одержання даного доказу Позивачем не підтверджено, а судом не встановлено та не досліджено.

Крім того, в клопотанні відповідач належним чином обґрунтував наявність підстав для зменшення штрафу, зазначивши: що ним вжито всіх необхідних заходів для недопущення помилок у визначені маси вантажу у вагоні, навів докази вжиття ним таких заходів; обґрунтував надмірність суми штрафу порівняно з допущеним порушенням та сумою, що отримав відповідач від реалізації шлаку; що в даному випадку мало місце недовантаження вагону, а не перевантаження вагону понад масу, зазначену в накладній, та вантажопідйомність вагону, що не створило загрози руху поїздів; відсутність негативних наслідків для залізниці чи третіх осіб; наявність негативних наслідків для відповідача.

Однак, внаслідок неповного та не всебічного розгляду даного питання, суд дійшов необґрунтованого висновку, щодо неможливості зменшення штрафу, що не узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 25.06.2018 по справі № 906/754/17 та постанові від 12.04.2018 по справі № 904/10497/16.

Позивач, Акціонерне товариство "Українська залізниця", у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як таке, що було винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що у відповідності до Правил, в разі прибуття вагона з попутним комерційним актом, залізниця зобов`язана провести видачу вантажу тільки з перевіркою маси вантажу. В даному випадку в зв`язку з відсутністю на станції Одеса-Застава власних вагонних ваг, вантаж зважувався на вагах, які мають подібні властивості, як і при відправленні. Такими вагами на станції відповідали ваги які належать ФОП Деркач.

Відповідно до вимог Правил складання актів (п. 12), станція призначення повинна зробити відмітку у точній відповідності з Правилами; зазначення чогось додаткового (порядок зважування, номера ваг тощо) жодним з нормативним документом не передбачено; перевірка маси вантажу відбувалась на вагах ФОП Деркач (на станції призначення відсутні станційні ваги); в судовому засіданні було оглянуто протокол зважування та витяг з паспорта на вагонні ваги з відміткою про держповірку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2019 (у складі колегії суддів: головуючий Іванов О.Г. (доповідач), судді Антоніка С.Г., Дарміна М.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.08.2019 у справі №908/593/19; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 02.10.2019.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 02.10.2019, не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення Відповідачу поштового відправлення 16.09.2019 із штриховим ідентифікатором № 154 та Позивачу поштового відправлення - 18.09.2019 із штриховим ідентифікатором № 162.

Згідно з частиною 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В даному випадку, судом дотримано основних засад господарського судочинства, забезпечена рівність учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, забезпечено право на апеляційний перегляд рішення суду. Сторони мали рівну можливість подати письмові заяви по суті справи, зокрема, позовну заяву, відзив на позов, заперечення на відзив, пояснення та клопотання, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу.

В свою чергу, саме Позивач та Відповідач не забезпечили участі представників (будь-якого, як в порядку самопредставництва, так і представника зі статусом адвоката). Отже, вказані обставини є суто суб`єктивними, які залежали виключно від волевиявлення сторін, тому не можуть бути визнані поважними.

Зважаючи на належне повідомлення Позивача та Відповідача про дату, час і місце судового засідання, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представників сторін.

В судовому засіданні 02.10.2019 Центральним апеляційним господарським судом підписано вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Відповідно до залізничної накладної № 45982477 від 10.11.2018 зі станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці 10.11.2018 Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (вантажовідправник, відповідач у справі) здійснено відправлення вагону № 56660921 з вантажем шлаки гранульовані до станції призначення Одеса-Застава І Одеської залізниці; одержувачем за даним відправленням є ТОВ "ЦЕМЕНТ". Вантажовідправником ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь" зазначена маса вантажу 69700 (шістдесят дев`ять тисяч сімсот) кг, тара 23700 (двадцять три тисячі сімсот) кг, код вантажу 271008, номенклатура вантажу "насипом шлаки гранульовані, вантаж у вологому стані". У графі 26 залізничної накладної зазначено спосіб визначення маси: на вагонних вагах (150 т), заводський № 47 відправника. Вантаж завантажено у вагон № 56660921 вантажовідправником (графа 28), без оголошення вартості (графа 27).

На проміжній (транзитній) станції Тимкове Одеської залізниці, у присутності осіб: старшого приймальника поїздів ОСОБА_2 , приймальника поїздів Татарінової Т.С. 14.11.2018 складено акт загальної форми № 199, в якому зазначено, що відповідно до опису обставин, що викликали складання акту, була проведена перевірка маси вантажу, що слідує за залізничною накладною № 45982477 у вагоні № 56660921 (станція відправлення Запоріжжя-Ліве, Придн. зал., станція призначення Одеса Застава І Од, найменування вантажу - шлаки гранульовані) та виявлена фактична маса вантажу менше документу на 10140 кг.; навантаження насипом, поверхня вантажу не розрівнена, нижче бортів 750-1980 мм.; вагон глуходверний, вивантажувальні люки закриті щільно, просипання вантажу немає.

На підставі вищевказаного акту загальної форми № 199, 14.11.2018, здійснено контрольне комісійне переважування вагону № 56660921, про що складено комерційний акт № 414115/71/18.

З комерційного акту № 414115/71/18 вбачається, що виявлено невідповідність маси вантажу натурою з даними зазначеними у перевізному документі менше на 10140 кг:

- загальні відомості: залізнична накладна № 45982477 від 10.11.2018, вагон № 56660921, станція відправлення Запоріжжя-Ліве Принд, станція призначення Одеса-Застава І Од., відправник ПАТ "Запоріжсталь", одержувач ТОВ "ЦЕМЕНТ".

- розділ "А" "Відомості про вагон, пломби (ЗПП) та відмітки в накладній": вагон №56660921 вантажопідйомністю 70,0 т., прибув 12.11.2018 з поїздом № 2725, без пломб (ЗПП), вагон у технічному стані виявився: справним.

- розділ Ґ "Опис пошкодження": на підставі акта загальної форми № 199 від 14.11.2018, ст. Тимкове Од. проведено комісійне зважування вагону № 56660921, на справних 150 тонних залізничних тензометричних статичних вагах ст. Тимкове ВТВ-1СТ (держ.повірка 26.10.2018) у присутності: ДСЗ ОСОБА_3 , старшого приймальника поїздів Полянцевої ОСОБА_4 .А., приймальника поїздів ОСОБА_5 С.

- розділ "Д" "Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку": в документі зазначено Насипом. Шлаки гранульовані. Тара вагона 23700 кг, маса вантажу 69700 кг". Фактично виявилось: маса вантажу брутто 83260 кг, тара ПД 23700 кг, нетто 59560 кг, що менше документу на 10140 кг. Навантаження у вагоні насипом, поверхня вантажу не розрівнена, нижче бортів 750-1980 мм. Вагон глуходверний, вивантажувальні люки закриті щільно, просипання вантажу немає. Вантаж, якого не вистачає, у вагоні поміститися міг. Згідно тех. Акту ф. ГУ-106 № 26 від 12.11.2018 ст. Тимкове Од., вагон в технічному відношенні справний. Зважування вагону проводилося двічі, недостача 10140 кг підтвердилась.

- розділ "Є" "Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції", під час перевірки різниці проти цього акту не виявлено. Підписано на станції Одеса-Застава І 405101, а саме: начальник станції: ОСОБА_6 , начальник вантажного району Зайков Є.В., працівник станції Стрілець Т.М. та вантажоодержувач Олефір М.В.

Комерційний акт № 414115/71/18 від 14.11.2018 підписаний ДСЗ ОСОБА_3 , Ст. приймальником поїздів ОСОБА_2 , приймальником поїздів Татаріновою Т.С.

В матеріалах справи міститься технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (звіт) вагонних ваг, тип ВТВ-1СТ, заводський № 87, станція Тимкове Одеської залізниці, підприємство-власник: Знам`янська дирекція залізничних перевезень.

Відповідно до п. 1 вищевказаного технічного паспорту, вид ЗВВТ ВТВ-1СТ, тензометричні, модифікація ЗВВТ ВТВ-1СТ. Згідно з п. 7, границі зважування ЗВВТ, т.: найменша 2 т, найбільша 150 т; для вагонних ваг найбільше навантаження 100 т.

Як вбачається з витягу про повірку, державну метрологічну атестацію, огляд-перевірки вищевказаних ваг, 26.10.2018 здійснено перевірку ваг. 26.10.2018 вагам вагонним проведено профілактично-технічне обслуговування. Ваги перевірені. Ваги підготовлені для проведення повірки. 26.10.2018 здійснено запис, що ваги придатні для зважування вагонів, що перевозяться залізничним транспортом.

Позивач на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, у зв`язку із неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у залізничній накладній № 45982477, вагон № 56660921, нарахував відповідачу штраф у розмірі 33430,00 грн., з розрахунку: провізна плата за накладною за всю відстань перевезення 6686,00 грн. х 5 = 33430,00 грн.

Несплата відповідачем зазначеного штрафу стала підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до приписів ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, у зв`язку із неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у залізничній накладній № 45982471 у вагоні №56660921, штраф складає 33 430,00 грн. з розрахунку: 6 686х5 (провізна плата за всю відстань перевезення помножена на коефіцієнт п`ять), тому суд визнав вимоги позивача обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання Позивача про зменшення розміру штрафу до розміру однієї провізної плати в сумі 6 686,00 грн. з посиланням на відсутність негативних наслідків для залізниці та неспівмірності штрафу у зв`язку з вчиненим порушенням, господарський суд зазначив, що в даному випадку мова йде не про порушення зобов`язання з боку відповідача, а про порушення ним порядку, встановленого нормативно-правовим актом, і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не пов`язана із збитками залізниці, тому саме з цих підстав (зазначених відповідачем) відсутні підстави для зменшення розміру штрафу.

Також суд зауважив, що посилаючись на скрутний фінансовий стан, відповідач не надав належних доказів, які підтверджують негативні результати його господарської діяльності (баланс, звіт про фінансові результати, відомості про рух коштів на рахунку тощо). Довідка від 13.05.2019 № 16/1066723 про наявність дебіторської заборгованості станом на 01.05.2019 перед відповідачем не є достатнім доказом наявності та підтвердження вказаних обставин.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Згідно ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них; умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ч. 1 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 3 ст. 909 ЦК України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила), Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Згідно ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення. Згідно з приписами статей 23 і 24 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

За змістом пункту 1.5 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року N 442, для визначення маси вантажів, що перевозяться залізничним транспортом, можуть застосовуватися електромеханічні (електронні) та важільні вагонні ваги для зважування із зупинкою та зважування у русі, а також інші засоби ваговимірювальної техніки, передбачені Правилами приймання вантажів до перевезення.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено, що загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в перевізних документах. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов`язаний зазначити в накладній.

З урахуванням викладеного, масу вантажу визначає вантажовідправник, який несе відповідальність за достовірність внесених до залізничної накладної відомостей.

Таким чином, саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість, до укладання договору перевезення, перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 Статуту, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Зважування вантажу на станції відправлення, як вбачається з залізничної накладної №45982477, здійснено на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці відправником вантажу ПАТ "ЗМК "Запоріжсталь", маса вантажу зазначена 69700 кг у вагоні №56660921.

Зважування вантажу на станції відправлення, як вбачається із накладної, здійснено на: вагонних вагах (150 т) Заводський № 47 відправника.

У накладній № 45982477 правильність внесених відомостей підтвердив своїм підписом представник відправника відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 ст. 24 Статуту передбачено право Залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Таким чином, позивач належним чином скористався своїм правом здійснити контрольне комісійне переважування вагону № 56660921 на проміжній (транзитній) станції Тимкове Одеської залізниці, про що складені акт загальної форми та комерційний акт.

Стосовно заперечень відповідача щодо оформлення залізничної накладної колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Відповідно до п. 1.2. правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесенні належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею.

Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому викладі роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Накладна в електронному вигляді складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства.

Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесенні змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею та одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

До накладної можуть додаватися додаткові супровідні документи та документи дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачена законами України. У разі оформлення перевізного документа в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису) супровідні документи додаються в електронному вигляді (виготовлені за допомогою сканера, тощо). При цьому оригінали супровідних документів в паперовому вигляді направляються відправником безпосередньо одержувачу.

Таким чином, Правила на забороняють поряд із електронною формою накладної використовувати її паперову форму, а посилання відповідача на порушення позивачем порядку заповнення накладної, як в електронній формі, так і в паперовій, є безпідставними.

Стосовно заповнення гр. 49 накладної колегія суддів зазначає, що графа 49 накладної №45982477 заповнена у відповідності з вимогами Правил, які викладені в п. 8 цих Правил. Посилання відповідача на пункт 1.3. Правил є безпідставним, оскільки зміни до накладної не вносились. Графа 49 накладної заповнюється лише залізницею. В даному випадку дані були внесені на шляху перевезення та здійснення контрольного зважування, та як наслідок, складання комерційного акту.

Також слід врахувати, що вантаж у вагоні № 56660921 прийнятий залізницею до перевезення без зауважень щодо оформлення провізних документів на підставі заповненої відповідачем залізничної накладної № 45982477, отриманий представником одержувача також без зауважень до цієї залізничної накладної, окрім маси вантажу, що відображена в акті загальної форми № 199 та комерційному акті № 414115/71/18, що також свідчить про її відповідність вказаним вище нормативним актам.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги проти неправомірності зважування вагону на станції призначення на приватних вагах, приймання в якості доказу виготовлений ФОП Деркач ОСОБА_7 . протокол зважування від 03.12.2018, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за № 862/5083, визначено, що зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Відповідно до п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення (ст. 7, 9, 13, 22, 24, 37, 39 Статуту), затверджених Наказ Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.10.2012 за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктами 2.1, 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, яка затверджена наказом Міністерства інфраструктури України31.07.2012 № 442, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.10.2012 за № 1716/22028, засоби вимірювальної техніки (надалі ЗВВТ), які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (далі - сторонні організації), підлягають обліку залізницями.

Якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який відповідно до вимог пункту 2.2 розділу 2 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854 (далі - ПТЕ), оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (далі - технічний паспорт ЗВВТ) згідно з додатком 1 до цієї Інструкції. У технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку або державну метрологічну атестацію, вказується нормована похибка для різних режимів зважування згідно з вимогами пункту 1.9 розділу I цієї Інструкції, зазначається можливість зважування небезпечних вантажів згідно з наданими документами та робиться запис про придатність ЗВВТ для зважування відповідних вантажів, що перевозяться залізничним транспортом.

Технічний паспорт ЗВВТ надається начальнику станції, на якій будуть оформлятися перевізні документи за результатами зважування на цих ЗВВТ.

Як вбачається з протоколу зважування від 03.12.2018, зважування вагону № 56660921 на станції призначення здійснено на вагонних вагах Пульсар ВТВ-1СБ №266 оператором ФОП ОСОБА_1 .

Згідно даних технічного паспорта, що міститься в матеріалах справи, повірка вагонних ваг на станції Тимкове Одеської області була проведена 26.10.2018, а профілактично-технічне обслуговування, яке включало й огляд-перевірку (п. 5.6. та 2.12 Інструкцій) здійснено 26.10.2018, про що містяться відповідні відмітки у технічному паспорті на ваги.

Таким чином ваги, на яких відбулось зважування вагону № 56660921 на станції Тимкове Одеської області своєчасно пройшли державну повірку та повністю відповідають встановленим вимогам, у зв`язку з чим заперечення відповідача в цій частині судом визнані хибними.

Щодо зазначення в комерційному акті номера ваг, колегія суддів звертає увагу, що в акті зазначено "зважування вагону відбулось 14.11.2018 на тензометричних статичних вагонних вагах ст. Тимкове ВТВ-1СТ", тобто акт містить необхідні ідентифікуючі дані ваг. Посилання відповідача на зважування вантажу на станції Тимкове на інших вагах без надання відповідних доказів є безпідставними. Його твердження щодо необхідності внесення додаткових даних до комерційного акту не відповідає правилам оформлення перевізних документів, визначених Порядком застосування ваг визначений інструкцією "Про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України", затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 за № 442 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 11.10.212 за №1716/22028.

Пунктом 7 Правил приймання вантажів до перевезення передбачено, що маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

На станції Тимкове встановлені тензометричні статичні вагонні ваги ВТВ-1СТ. Відповідно до технічної документації, принцип дії ваг полягає в перетворенні навантаження в електричний сигнал за допомогою ваговимірювальних тензодатчиків з подальшою його обробкою в цифровий вигляд і індикацією електронним терміналом. Тобто, до отриманої інформації щодо результатів зважування відсутня можливість стороннього втручання, а результати зважування роздруковуються в тому вигляді, в якому передбачено програмним забезпеченням.

На підставі викладеного колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про недопустимість та недостовірність виготовленого ФОП ОСОБА_1 протоколу зважування від 03.12.2018.

Різниця між даними в накладній та фактичній масі склала 10140 кг, про що і було зазначено в комерційному акті.

Відповідно до п. 10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

На виконання п. 10 Правил, комерційний акт № 414115/71/18 від 14.11.2018 підписаний належними особами (ДСЗ ОСОБА_3 , Ст. приймальником поїздів ОСОБА_2 , приймальником поїздів ОСОБА_8 ), що підтверджується наказом № ДН-3-01/45 від 01.02.2018 "Про покладення обов`язків щодо підписання комерційних актів по станції Тимкове".

У відповідності до вимог п. 12 Правил, на станції призначення зроблено запис "що під час перевірки вантажу різниці проти цього акта не виявлено". Даний акт підписано відповідальними особами станції призначення залізниці та вантажоодержувачем, які приймали участь у перевірці та видачі вантажу. Зауважень зі сторони вантажоодержувача під час видачі вантажу матеріали справи не містять.

Відповідно до приписів ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, у зв`язку із неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у залізничній накладній № 45982471 у вагоні № 56660921, штраф складає 33 430,00 грн. з розрахунку: 6686х5 (провізна плата за всю відстань перевезення помножена на коефіцієнт п`ять), тому господарським судом правомірно визнано вимоги позивача обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами.

Стосовно доводів апеляційної скарги про зменшення розміру штрафу до розміру однієї провізної плати в сумі 6686,00 грн. з посиланням на відсутність негативних наслідків для залізниці та неспівмірності штрафу у зв`язку з вчиненим порушенням відповідачем колегія суддів зазначає наступне.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що відповідач вжив всіх необхідних заходів для вірного визначення маси вантажу і не мав наміру порушувати вимоги законодавства. Наголошує на тому, що мав місце факт недовантаження вагону, а не його перевантаження. Позивач не надав доказів понесення ним збитків внаслідок невірного зазначення маси вантажу у вагоні. Вважає, що сума штрафу є неспіврозмірною вчиненому порушенню та у 200 разів перевищує отриманий відповідачем дохід від реалізації вантажу. Також просить врахувати скрутний фінансовий стан відповідача.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що зменшення розміру санкцій за ст. 233 Господарського кодексу України є правом суду, яке реалізується з огляду на встановлені судом обставини, які можуть бути враховані при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Норми Статуту залізниць України не містять заборони щодо зменшення судом розміру неустойки (штрафу), який підлягає стягненню з відправника.

Отже, внаслідок неповного та не всебічного розгляду даного питання, господарський суд дійшов необґрунтованого висновку, щодо неможливості зменшення штрафу, що не узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 25.06.2018 по справі № 906/754/17 та постанові від 12.04.2018 по справі № 904/10497/16, у яких Верховний Суд погодився із зменшенням на підставі ст. 233 Господарського кодексу України штрафу, нарахованого відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України за неправильно зазначену масу вантажу.

При вирішення даного клопотання колегія суддів також враховує, що позивач здійснював зважування вагону на справних повірених вагонних вагах та надав протокол зважування на підтвердження маси вантажу, зазначеної у залізничній накладній.

В даному випадку мало місце недовантаження вагону, а не перевантаження вагону понад допустиму вагу, що не призвело до більшого зношення рухомого складу, можливості пошкодження вагону, недоплати провізної плати.

Позивач не зазнав збитків у зв`язку із невірно зазначеною відповідачем масою вантажу.

Як зазначив відповідач, він не пред`являв позивачу претензій з приводу втрати вантажу, що слідував із залізничною накладною № 45982477 у вагоні № 56660921.

Відповідач надав специфікацію №159 від 01.11.2018 до договору купівлі-продажу шлакової продукції №39931341/1/17/1 від 21.02.2017, укладеного ним із ТОВ "Юмиджи Ресурс", який зазначений власником вантажу у залізничній накладній № 45982477. Згідно даної специфікації ціна вугілля складає 2,40 грн. з ПДВ за тону. Як вказує відповідач, дохід, отриманий ним від реалізації цього вантажу за перевезення 69700 кг шлаку гранульованого, що перевозився за накладною № 45982477 у вагоні №56660921, склав лише 167,28 грн. Отже, сума штрафу в розмірі 33430,00 грн. майже у 200 разів перевищує отриманий відповідачем дохід від реалізації вантажу.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання Відповідача про зменшення розміру штрафу, визначивши до стягнення з Відповідача на користь Позивача штраф в розмірі однієї провізної плати, що складає 6686,00 грн. В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. В задоволенні позову в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача суми штрафу в розмірі 26 744,00 грн. слід відмовити у зв`язку із задоволенням клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

На підставі чого колегія суддів частково погоджується з доводами та вимогами апеляційної скарги про неповне з`ясування судом всіх обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до порушення судом норм матеріального права.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.08.2019 у справі №908/593/19 слід змінити, виклавши його в редакції даної постанови.

Незважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, судові витрати Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" за подання апеляційної скарги на рішення суду слід покласти на заявника апеляційної скарги, оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій останнього.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.08.2019 у справі №908/593/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.08.2019 у справі №908/593/19 змінити, виклавши його в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72; ) на користь публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) штраф у розмірі 6 686,00 грн. (шість тисяч шістсот вісімдесят шість грн. 00 коп.) та 1921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити."

Судові витрати Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення .

Повне рішення складено та підписано 07.10.2019.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік