ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року Справа № 910/9640/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В. , суддя Мельник О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Релігійної організації "Релігійна громада Свято - Успенського Храму с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької єпархії Української православної церкви" с. Гвардійське Хмельницької області на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 09.09.2019 у справі № 910/9640/19 (суддя Гладій С.В.)

за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Свято - Успенського Храму с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької єпархії Української православної церкви" с. Гвардійське Хмельницької області

до Хмельницької обласної державної адміністрації м. Хмельницький

про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №258/2019-р від 12.04.2019 року

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 09 вересня 2019 року передано справу №910/9640/19 за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Свято - Успенського Храму с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької єпархії Української православної церкви" с.Гвардійське Хмельницької області до Хмельницької обласної державної адміністрації м. Хмельницький про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №258/2019-р від 12.04.2019 року за підсудністю на розгляд до господарського суду міста Києва.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить суд, апеляційну скаргу Релігійної організації "Релігійна громада Свято - Успенського Храму с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької єпархії Української православної церкви" задоволити, скасувати повністю ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 09.09.2019 року та повернути справу Господарському суду Хмельницької області для розгляду по суті.

Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач наразі не є юридичною особою, а відтак не може брати участь в господарському судочинстві так само, як і в будь-якому іншому. Вважає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 226 ГПК суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, якою в даному випадку і є неналежний позивач.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Релігійної організації "Релігійна громада Свято - Успенського Храму с.Гвардійське Хмельницького району Хмельницької єпархії Української православної церкви" с.Гвардійське Хмельницької області на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 09.09.2019 у справі № 910/9640/19.

При цьому, апеляційним судом в ухвалі було роз`яснено учасникам справи, що відповідно до ч.2 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені зокрема в пункті 8 частини 1 статті 255 цього Кодексу (про передачу справи на розгляд іншого суду), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Запропоновано відповідачу у строк до 09.10.2019 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Відповідач своїм процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі було отримано учасникам справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ст. ст. 269, 270 ГПК України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

19 липня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Успенського Храму с.Гвардійське Хмельницького району Хмельницької єпархії Української православної Церкви" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 17.07.2019 року до Хмельницької обласної державної адміністрації (відповідач) про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №258/2019-р від 12.04.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №258/2019-р від 12.04.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийнято з перевищенням наданих повноважень, порушенням встановленого порядку та приписів законодавства щодо його прийняття.

Разом з позовною заявою б/н від 17.07.2019 року, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову б/н від 17.07.2019 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2019 року вищевказану позовну заяву б/н від 17.07.2019 року, а також заяву про забезпечення позову б/н від 17.07.2019 року з доданими до неї матеріалами було передано за встановленою підсудністю на розгляд Господарського суду Хмельницької області (29005, місто Хмельницький, майдан Незалежності, 1).

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 15.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/9640/19 та призначено підготовче засідання на 09.09.2019 року.

02.09.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від 30.08.2019 року, згідно якого відповідач не погоджується із позовними вимогами, просить відмовити у задоволенні позову та залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління культури. національностей, релігій та туризму Хмельницької обласної державної адміністрації, м. Хмельницький та Релігійну організацію "Релігійна громада Свято-Успенського храму Православної церкви України с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької області".

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 09 вересня 2019 року передано справу №910/9640/19 за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Свято - Успенського Храму с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької єпархії Української православної церкви" с.Гвардійське Хмельницької області до Хмельницької обласної державної адміністрації м. Хмельницький про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №258/2019-р від 12.04.2019 року за підсудністю на розгляд до господарського суду міста Києва.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 09 вересня 2019 року у справі №910/9640/19, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку винесеній ухвалі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом господарського процесу як форми діяльності суду є господарські спори або інші справи віднесені до компетенції господарських судів Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Інститут підсудності розмежовує підвідомчі господарським судам справи між відмінними елементами господарської судової системи, залежно від того, який критерій покладено в основу такого розподілу: рівень господарського суду в системі або місце розгляду справи.

Нормами Господарського процесуального кодексу України визначено такі юрисдикції: предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23); інстанційна юрисдикція (статті 24-26); територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31).

Правила загальної підсудності поширюють свою дію на всі справи позовного провадження, за винятком тих, для яких ГПК України встановлює інший вид підсудності.

Відповідно до частини 1 статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Водночас, за деякими категоріями справ в силу специфіки предмету спору в таких справах процесуальний закон встановлює виключну підсудність, за якою тільки один конкретний суд серед інших може розглядати таку категорію справ.

Виключна підсудність - це встановлена підсудність певної категорії справ точно визначеному господарському суду, що виключає можливість розгляду їх у будь-якому іншому суді. Встановлення виключної підсудності має на меті забезпечити найкращі умови для правильного та оперативного вирішення певних категорій справ, характер яких викликає труднощі розгляду їх в іншому місці.

Перелік справ, на які поширюються правила виключної підсудності, у статті 30 ГПК України є вичерпним. Так, відповідно до частини 5 статті 30 ГПК України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Згідно п. 20.7 Постанови ВГСУ «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарськими судами» №10 від 24.10.2011 із змінами і доповненнями (чинної станом на час винесення даної ухвали) у разі якщо відповідачем у справі є орган, щодо якого діють положення норми статті Господарського процесуального кодексу про виключну підсудність справ, то така справа у будь-якому разі підлягає розгляду у господарському суді міста Києва.

Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції позивачем визначено відповідачем у справі - Хмельницьку обласну державну адміністрацію м. Хмельницький, предметом позову є оскарження розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №258/2019-р від 12.04.2019 року.

Згідно з пунктом 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 ГПК України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на зазначені вище обставини, оскільки відповідачем у даній справі є Хмельницька обласна державна адміністрація м. Хмельницький, а предметом спору є оскарження розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №258/2019-р від 12.04.2019 року, спір не може бути розглянутий Господарським судом Хмельницької області, а відтак справа №910/9640/19 за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Свято - Успенського Храму с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької єпархії Української православної церкви" с. Гвардійське Хмельницької області підлягає передачі за правилами виключної підсудності до Господарського суду м. Києва.

Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду Хмельницької області від 09.09.2019 у справі №910/9640/19 винесена з додержанням норм процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що довід апеляційної скарги щодо відсутності процесуальної правосуб`єктності у позивача може бути предметом розгляду того суду, який вправі розглядати даний спір. А тому суд апеляційної інстанції залишає його без надання правової оцінки.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням зокрема норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Порушень чи неправильного застосування норм процесуального права судом першої інстанції судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 227, 229, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Релігійної організації "Релігійна громада Свято - Успенського Храму с. Гвардійське Хмельницького району Хмельницької єпархії Української православної церкви" с. Гвардійське Хмельницької області на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 09.09.2019 у справі № 910/9640/19 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку в силу п.2 ч.1 ст.287 ГПК України.

3. Матеріали справи №910/9640/19 надіслати за підсудністю на розгляд до Господарського суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44Б).

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.