ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року Справа № 918/791/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Бучинська Г.Б.

за участю представників сторін:

позивача: Полюхович Л.В.

відповідача 1: не з`явився

відповідача 2: Овдійчук О.О., Бусь Ю.П.

третя особа: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Моріон" на рішення господарського суду Рівненської області від 03.07.19р. у справі №918/791/17 ухвалене суддею Марачем В.В., повний текст складено 08.07.2019 р.

за позовом Малого приватного підприємства "Моріон"

до відповідачів: Фізичної особи ОСОБА_1

Фізичної особи-підприємця Бусь Юрія Петровича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненська міська рада

про зобов`язання звільнити торговельні місця

Мале приватне підприємство "Моріон" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в якому просило суд зобов`язати відповідача звільнити торговельні місця НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 шляхом демонтажу тимчасових нестаціонарних споруд типу КЗТ, розташованих на ринку "Моріон" (м. Рівне, вул. Шевченка, 7). Ухвалою господарського суду від 24.11.2017 року прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/791/17.

Мале приватне підприємство "Моріон" звернулось до господарського суду Рівненської області із позовом до відповідача фізичної особи-підприємця Бусь Юрія Петровича, в якому просило суд зобов`язати відповідача звільнити торговельні місця НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, №12 шляхом демонтажу тимчасових нестаціонарних споруд типу КЗТ, розташованих на ринку "Моріон" (м. Рівне, вул. Шевченка, 7). Ухвалою господарського суду від 27.11.2017 року позовну прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/815/17.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 26 грудня 2017 року об`єднано справу №918/791/17 за позовом Малого приватного підприємства "Моріон" до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити торговельні місця із справою №918/815/17 за позовом Малого приватного підприємства "Моріон" до відповідача фізичної особи-підприємця Бусь Юрія Петровича про зобов`язання звільнити торговельні місця в одне провадження з присвоєнням номеру №918/791/17.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 03.07.2019 р. позов Малого приватного підприємства "Моріон" до фізичної особи ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано фізичну особу ОСОБА_1 звільнити торговельні місця НОМЕР_1, НОМЕР_2, та НОМЕР_3 шляхом демонтажу тимчасових нестаціонарних споруд типу КЗТ розташованих на ринку «Моріон» (м .Рівне, вул.. Шевченка, 7 ). Відмовлено в задоволенні позову Малого приватного підприємства "Моріон" до Фізичної особи-підприємця Бусь Юрія Петровича.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Мале приватне підприємство "Моріон" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 03.07.2019 р. у справі №918/791/17 в частині відмови у задоволенні позову Малого приватного підприємства «Моріон» до Фізичної особи підприємця Бусь Юрія Петровича . Ухвалити в цій частині нове рішення, яким задоволити позов Малого приватного підприємства «Моріон» до Фізичної особи-підприємця Бусь Юрія Петровича та зобов`язати останнього звільнити торговельні місця НОМЕР_4 . НОМЕР_5. НОМЕР_6. НОМЕР_7 на ринку «Моріон», шляхом демонтажу тимчасових нестаціонарних споруд. В іншій частині рішення господарського суду Рівненської області від 03 липня 2019р. у справі № 918/791/17 залишити без змін.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник звертає увагу, на те, що суд першої інстанції упереджено поставився до сторони позивача, не приймаючи докази, які мають значення для справи, в той час як докази, які подавалися представником відповідачів з пропуском строків та не встановлювали обставин щодо предмету спору, судом приймалися.

Відтак, господарським судом Рівненської області було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими, недоведені. Висновки суду, викладені у рішенні не відповідають обставинам справи.

Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Малого приватного підприємства "Моріон" на рішення господарського суду Рівненської області від 03.07.2019 р. у справі №918/791/17, справу призначено до розгляду.

19.08.2019 р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Бусь Юрія Петровича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд рішення господарського суду Рівненської області від 03.07.2019 р. у справі №918/791/17 в частині відмови у задоволенні позову МПП «Моріон» до ФОП Бусь Юрія Петровича залишити без змін, а апеляційну скаргу МПП «Моріон» без задоволення.

У судовому засіданні представник Малого приватного підприємства "Моріон" підтримав доводи апеляційної скарги та надав додаткові пояснення по суті спору.

Представник Фізичної особи-підприємця Бусь Юрія Петровича в судовому засіданні надав пояснення по суті спору та просить суд рішення господарського суду Рівненської області від 03.07.2019 р. у справі №918/791/17 в частині відмови у задоволенні позову МПП «Моріон» до ФОП Бусь Юрія Петровича залишити без змін.

Фізична особа-підприємець Бусь Юрій Петрович надав додаткові пояснення по суті спору.

Представники Фізичної особи ОСОБА_1 та третьої особи у судове засідання не прибули та не реалізували процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, причин неявки суду не повідомили. При цьому колегія суддів звертає увагу сторін на те, що в даному випадку враховується правова позиція Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відтак, колегія суддів визначилась про можливість розгляду скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Мале приватне підприємство "Моріон" є власником (оператором) ринку "Моріон", розташованого за адресою: м.Рівне, вул.Шевченка,7, що підтверджується Дозволом на розміщення об`єкта торгівлі № 682 від 13.08.2003 року, паспортом ринку від 01.06.2006 року та Експлуатаційним дозволом №17-18-488 від 29.11.2016 року.

Між Малим приватним підприємством «Моріон», як орендарем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як орендарем було укладено Договори оренди торговельного місця: № 237/16 від 26.08.2016р., № 238/16 від 31.07.2016р., № 306/16 від 31.07.2016р., (надалі - Договори оренди). Вказані Договори укладені на аналогічних умовах, окрім п.1.1., щодо номеру і площі місця та п.4.1., щодо вартості оренди.

Так, згідно умов п.1.1., п.1.2. Договорів Орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування місця, що розташовані на території ринку «Моріон» (далі - об`єкт оренди) для провадження торговельної діяльності, а саме:

- НОМЕР_1 загальною площею 3,90 кв. метрів, облаштованого тимчасовою нестаціонарною спорудою типу КЗТ;

- НОМЕР_2 загальною площею 4,1 кв. метрів, облаштованого тимчасовою нестаціонарною спорудою типу КЗТ;

- НОМЕР_3 загальною площею 3,0 кв. метрів, облаштованого тимчасовою нестаціонарною спорудою типу КЗТ.

01.08.2016 року МПП «Моріон» було передано відповідачу у строкове платне користування місця НОМЕР_3 та НОМЕР_2, а 01.10.2016 року Відповідачу було передано місце НОМЕР_1. Вказане підтверджується актами приймання-передавання, які є додатками №1 до Договорів.

31.07.2017 року та 15.07.2017 року між сторонами було укладено додаткові угоди до Договорів, згідно яких сторони домовились п.6.1 Договорів викласти у наступній редакції: « 6.1. Договір набуває чинності з 01 серпня 2016 року та діє до 31 жовтня 2017 року включно».

Таким чином, Договори оренди торговельного місця № 237/16 від 26.08.2016р., №238/16 від 31.07.2016р„ № 306/16 від 31.07.2016р. припинили свою дію 31.10.2017 року.

Згідно п.3.2.5. Договорів у разі припинення або розірвання договору Орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або його частини) об`єкта оренди з вини орендаря.

Згідно п.3.2.11. Договорів Орендар зобов`язаний передати торгове місце орендодавцю, підписавши акт приймання-передачі (повернення) торгівельного місця в день закінчення дії (розірвання) договору.

20.10.2017 року МПП «Моріон» було надіслано відповідачу повідомлення за вих.№310 про те, що термін дії Договору закінчується 31.10.2017р., про необхідність звільнити торгове місце після закінчення дії Договору та про свої заперечення щодо поновлення Договору. Дане повідомлення отримано Відповідачем особисто 23.10.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №620.

Відповідач усі повідомлення і вимоги позивача ігнорує, торговельні місця не звільняє.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст.179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України, ч.1 ст.173 ГК України).

Відповідно до приписів ст.526 ЦК України та ч. 1 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст.193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За правовою природою спірний договір є наймом.

Приписами ч.1 ст.759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. 760 ЦК України передбачено, що Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Положеннями ч. 1 ст. 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відносини найму (оренди) регулюють також положення Господарського кодексу, зокрема, ч.1 та ч.2 ст.283 ГК України, яка встановлює, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Істотною умовою договору найму (оренди) є орендна плата.

Пунктами 1, 4 ст.285 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Нормами ч. 2 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

У відповідності до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Наведену правову позицію рекомендовано для застосування в п.4.1. постанови Пленуму Вищого Господарського суду України, від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було повідомлено ФОП ОСОБА_1 (лист № 310 від 20.10.2017 року) про необхідність з`явитися до адміністрації МПП "Моріон" для складання актів приймання - передачі (повернення) торговельних місць та звірки взаєморозрахунків та про звільнення торговельного місця на ринку "Моріон" у зв`язку із закінченням терміну дії Договорів оренди торговельного місця.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

За правилом, встановленим ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Враховуючи, що Договір оренди торговельного місця № 237/16 від 26.08.2016 року, Договір оренди торговельного місця №238/16 від 31.07.2016 року, Договір оренди торговельного місця № 306/16 від 31.07.2016 року припинили свою дію 31.10.2017 року, відтак Орендар зобов`язаний звільнити об`єкт оренди (торговельні місця НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3) за адресою: м. Рівне. вул. Шевченка, 7 ринок "Моріон" та повернути його Орендодавцю за актом приймання - передачі.

Оскільки з припиненням дії договору оренди відповідач втрачає статус орендаря, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги про звільнення відповідача з орендованого ним об`єкту за договорами та зобов`язання передати позивачу відповідний об`єкт є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позову МПП «Моріон» до Фізичної особи-підприємця Бусь Юрія Петровича апеляційним судом приймається до уваги наступне.

Між Малим приватним підприємством "Моріон" як орендодавцем та Фізичною особою-підприємцем Бусь Юрієм Петровичем як орендарем було укладено Договори оренди торговельного місця № 128/16 від 15.07.2016р., № 164/16 від 15.07.2016, № 218/16 від 15.07.2016 та Договір оренди камери схову № 12-кс/16 від 15.07.2016р, (надалі - Договори). Вказані Договори укладені на аналогічних умовах, окрім п. 1Л., який стосується номеру і площі торгового місця, та п.4.1., який встановлює вартості оренди.

Так, згідно умов п.1.1., п.1.2. Договорів Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування місця, що розташовані на території ринку "Моріон" (далі - об`єкт оренди) для провадження торговельної діяльності, а саме:

- НОМЕР_7 загальною площею 3.3 кв. метрів, облаштованого тимчасовою нестаціонарною спорудою типу КЗТ;

- НОМЕР_4 загальною площею 2,0 кв. метрів, облаштованого тимчасовою нестаціонарною спорудою типу КЗТ;

- НОМЕР_5 загальною площею 3,50 кв. метрів, облаштованого тимчасовою нестаціонарною спорудою типу КЗТ;

- НОМЕР_6 загальною площею 2.5 кв. метрів, облаштованого тимчасовою нестаціонарною спорудою типу КЗТ.

01.08.2016 року МПП "Моріон" було передано ФОП Бусь Ю.П. у строкове платне користування місця НОМЕР_7, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6. Вказане підтверджується актами приймання- передавання, які є додатками №1 до Договорів. 15.07.2017 року між сторонами було укладено додаткові угоди до Договорів, згідно яких сторони домовились п.6.1 Договорів викласти у наступній редакції: " 6.1. Договір набуває чинності з 01 серпня 2016року та діє до 31 жовтня 2017року включно". Позивач вважає, що Договори оренди торговельного місця № 128/16 від 15.07.2016р., № 164/16 від 15.07.2016, № 218/16 від 15.07.2016 та Договір оренди камери схову № 12-кс/16 від 15.07.2016р припинили свою дію 31.10.2017 року, і, відповідно просить суд зобов`язати Фізичну особу-підприємця Бусь Юрія Петровича звільнити торговельні місця НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 шляхом демонтажу тимчасових нестаціонарних споруд типу КЗТ розташованих на ринку "Моріон" (м. Рівне, вул. Шевченка, 7).

Встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що вимоги МПП "Моріон" не грунтуються на положеннях закону та умовах укладеного сторонами договору, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 цього ж Кодексу цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, договори та інші правочини.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За визначенням статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Окремим видом зобов`язання є договір найму.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відтак, колегія суддів звертає увагу на те, що між МПП "Моріон" та Фізичною особою-підприємцем Бусь Юрієм Петровичем, у зв`язку з укладенням вищевказаних Договорів оренди торговельних місць, виникли правовідносини щодо найму (оренди), які регулюються главою 58 ЦК України. Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Судом встановлено, що відповідно до Додаткових угод від 15.07.2017р., до Договорів оренди торговельних місць, укладених між МПП "Моріон" та ФОП Бусь Ю.П. , сторони домовились, що вказані Договори діють до 31 жовтня 2017 року.

Однак, Фізична особа-підприємець Бусь Юрій Петрович після закінчення строку договору найму продовжує користуватися орендованим майно. При цьому позивач разом з поданням позовної заяви не надав суду доказів того, що протягом одного місяця, після закінчення строку Договорів оренди торговельних місць, він направляв підприємцю письмові заперечення проти продовження орендних відносин. Про направлення підприємцю письмових заперечень проти продовження орендних відносин, та про докази такого направлення Позивач не зазначав ні в позовній заяві, ні в додаткових поясненнях до неї. Крім того в позовній заяві Позивач не зазначав, що він, з незалежних від нього причин, не може подати вказаний доказ одночасно з позовною заявою та не вказував строк в який він може подати суду такий доказ, як то передбачено ч. 4 статті 80 ГПК України.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Договори оренди торговельного місця № 128/16 від 15.07.2016р., № 164/16 від 15.07.2016, № 218/16 від 15.07.2016 та Договір оренди камери схову № 12-кс/16 від 15.07.2016р., укладені між МПП "Моріон" та Фізичною особою-підприємцем Бусь Юрієм Петровичем не припинили свою дію 31.10.2017 року, як то стверджує позивач, а є поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, а саме до 31 жовтня 2019 року, і, відповідно, у Фізичної особи-підприємця Бусь Юрія Петровича відсутні зобов`язання щодо звільнення торговельних місць, які були предметом оренди за вказаними Договорами.

Щодо доказів, які були надані позивачем до суду першої інстанції 14.06.2019 року, в підтвердження направлення Фізичній особі-підприємцю Бусь Юрію Петровичу заперечення проти продовження орендних відносин, апеляційним судом зауважується наступне.

Однією із засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність , зміст якої полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи , поданим відповідно до цього кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду , крім випадків, встановлених процесуальним кодексом.

За статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частина 4 статті 80 ГПК України встановлює, що у разі якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано, причини, з яких доказ не може бути подано у встановлений строк, докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

З огляду на зазначене, безпідставними є посилання позивача на те, що на момент подання позову 27.07.2017 року письмове підтвердження про отримання листа відповідачем не було йому повернуто. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу №33 5 від 07.11.2017р., вбачається, що воно отримано позивачем 18.11.2017р., тобто до подання позову. Натомість, у позовній заяві не зазначено, що позивач з незалежних від нього причин не може подати вказаний доказ одночасно з позовною заявою та не вказано, у який строк цей доказ може бути подано суду.

В апеляційній скарзі є посилання сторони апелянта на ту обставину, що судом першої інстанції не прийнято до уваги докази, подані позивачем з пропущенням процесуальних строків, проте у рішенні суду їм надано, на думку апелянта, юридичну оцінку.

Таке твердження апелянта є помилковим, оскільки в рішенні суду першої інстанції наведено відповідні мотиви, з яких виходив суд, формуючи правову позицію стосовно питання про докази, надані з пропущенням процесуального строку. Висновок суду першої інстанції, з якою погоджується апеляційний суд, базується на цій правовій позиції , оскільки відсутність посилання на цей доказ у позовній заяві, виходячи з підстав позову, та відсутність пояснень причин відсутності доказу, є процесуальним порушенням.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту припинення Договорів оренди торговельного місця №128/16 від 15.07.2016р., №164/16 від 15.07.2016, №218/16 від 15.07.2016 та Договору оренди камери схову № 12-кс/16 від 15.07.2016р., укладених між ним та Фізичною особою-підприємцем Бусь Юрієм Петровичем з 31.10.2017 року, а відтак у останнього відсутнє зобов`язання, щодо звільнення торговельних місць, які були предметом оренди за вказаними Договорами, що у свою чергу, є підставою для відмови у позові.

Стосовно правових підстав діяльності позивача з`ясовано наступне.

Мале приватне підприємство "Моріон", є власником (оператором) ринку "Моріон" за адресою: м. Рівне, вул. Шевченка, 7, що підтверджується дозволом на розміщення об`єкта торгівлі № 682 від 13.08.2003 р., паспортом ринку та експлуатаційним дозволом № 17-18-488 від 29.11.2016 р.. Основним видом господарської діяльності МПП "Моріон" є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна що згідно затверджених КВЕД відповідає коду 68.20. Вказане підтверджується відомостями, що містяться і Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та випискою із вказаного реєстру щодо МПП "Моріон". Згідно пояснень до даного виду економічної діяльності цей клас 68.20. включає також діяльність ринків.

Вид діяльності із надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозиції у державному класифікаторі КВЕД відсутній.

Згідно п. 2 Правил торгівлі на ринках, затверджених наказом Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною податковою адміністрацією України, Державним комітетом стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.200 №57/188/84/105, (надалі - Правила), ринок - це суб`єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов`язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій.

Відповідно до п.2 вказаного вище Наказу від 26.02.2002 № 57/188/84/105 ці Правила носять рекомендаційний характер для затвердження правил торгівлі на ринках органами місцевого самоврядування.

Згідно п.1.2. Правил торгівлі на ринках міста Рівного, затверджених рішенням Рівненської міської ради від 31.05.2011 року № 841, ринок - це об`єкт торгівлі, на території якого суб`єкт господарювання, що має право на користування чи розпорядження земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, організовує та/або забезпечує створення належних умов для провадження торговельної діяльності підприємцями.

Аналогічне визначення поняття ринку міститься і в Положенні про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.07.2009р. №868 "Деякі питання організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків".

Ринок "Моріон" розміщений на двох суміжних земельних ділянках. Перша ділянка знаходиться за адресою: м . Рівне, вул . Шевченка, 3, на якій також розташований Будинок побуту, та яка перебуває в користуванні Позивача на підставі додаткового договору про поновлення договору оренди землі № 00538 від 12.07.2012р. терміном дії до 25.04.2021р.. Друга земельна ділянка значиться за адресою: м. Рівне , вул . Шевченка, 7, яка знаходиться в постійному користуванні Позивача, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії РВ 00226 виданим 04.06.1996р..

Відповідно до п. 7 Правил торгівлі на ринках затверджених 26.02.2002 та п. 1.7. Правил торгівлі на ринках м. Рівного, Адміністрація ринку узгоджує з місцевим органом самоврядування режим роботи ринку; з територіальними установами державної санітарно-епідеміологічної служби, ветеринарної медицини, пожежного нагляду, архітектурно-будівельної комісії, державтоінспекції -проектну документацію щодо функціонального планування території ринку, розміщення приміщень, торговельних місць і об`єктів, їх кількості і розміру, забезпечення їх торговельно-технологічним обладнанням та забезпечує утримання території ринку й організацію продажу товарів відповідно до затвердженого плану.

Розміщення ринкових майданчиків біля Будинку побуту (вул.Шевченка,3) та лазні (вул. Шевченка,7) в м. Рівне було дозволено з 1998 року, що підтверджується наказом міського управління торгівлі, громадського харчування та побутового обслуговування "Про надання дозволів на розміщення об`єктів роздрібної торгівлі - торговельних ринкових майданчиків" від 01.07.1998р. № 407.

13.08.2003р. видано дозвіл №682 на розміщення об`єкта торгівлі, ринку "Моріон", що підтверджується наказом управління торгівлі громадського харчування та побутового обслуговування від 13.08.2003 р. №777 та самим дозволом. В дозволі затверджено режим роботи ринку.

15.01.2003р. із головним архітектором м. Рівне було погоджено ескіз генплану ринку, м1:500, для отримання МПП "Моріон" відповідних дозволів, погоджень, техумов.

Також, рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 14.02.2006 р. № 39 "Про паспортизацію ринків м.Рівного" керівників ринків було зобов`язано завершити паспортизацію ринків з виготовлення і узгодження у місцевому органі державного пожежного нагляду схем розміщення торговельних рядів, кіосків, павільйонів, палаток тощо, які розташовані приміщеннях та на відкритих майданчиках.

МПП "Моріон" погодило таку схему з начальником ЗДПО-З ще 20.08.2004 року, згідно якої розміщення торговельних місць Відповідачів відповідають своєму місце розташуванню і на сьогодні.

МПП "Моріон" погоджувало роботу ринку із територіальними установами державної санітарно-епідеміологічної служби. Про відповідність потужностей оператора ринку вимогам санітарних заходів підтверджує експлуатаційний дозвіл №17-18-488 виданий Управлінням Держпродспоживслужби в м. Рівному 29.11.2016р..

Відповідно до п. 13 Правил торгівлі на ринках, торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо.

Згідно абз.2 п.22 Правил торгівлі на ринках Продавці (суб`єкти підприємницької діяльності) можуть мати свій санітарний чи інший одяг, торговельний інвентар, засоби вимірювальної техніки.

Згідно п.20 Правил торгівлі на ринках Адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду в якій рекомендується зазначати термін дії угоди, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість.

Про необхідність укладення договору оренди торговельного місця між адміністрацією ринку та підприємцями вказується також у абз. 4 п. 1.16 та п. 1.20 Правил торгівлі на ринках міста Рівного.

Враховуючи вищевикладене, позивач правомірно укладав із підприємцями, в т.ч. і відповідачами договори оренди торговельних місць.

Між сторонами у справі існували правовідносини оренди (найму) торгівельних місць на ринку, правове регулювання яких здійснюється правилами торгівлі на ринках, нормами Господарського та Цивільного кодексів України, що не є тотожним користуванню земельною ділянкою на якій розміщенні торгівельні місця та інвентар.

Наявність у МПП "Морін" усіх необхідних дозвільних документів для роботи ринку "Моріон" та правомірність укладення останнім з підприємцями договорів оренди торговельних місць було встановлено рішенням Господарського суду Рівненської області від 26.03.2018 року у справі №918/800/17 та Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 15.06.2018 року у справі №918/799/17, а відтак, відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України ці обставини не потребують доказування.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту припинення Договорів оренди торговельного місця №128/16 від 15.07.2016р., №164/16 від 15.07.2016, №218/16 від 15.07.2016 та Договору оренди камери схову № 12-кс/16 від 15.07.2016р., укладених між ним та Фізичною особою-підприємцем Бусь Юрієм Петровичем з 31.10.2017 року, а відтак у останнього відсутнє зобов`язання, щодо звільнення торговельних місць, які були предметом оренди за вказаними Договорами, що у свою чергу, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, апелянтом не наведено переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, згідно ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів , які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Моріон" на рішення господарського суду Рівненської області від 03.07.2019р. у справі №918/791/17 - залишити без задоволення, рішення господарського суду Рівненської області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №918/791/17 повернути господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "15" жовтня 2019 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Бучинська Г.Б.