ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"01" жовтня 2019 р. Справа № 924/708/19

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Мельницькій Н.О., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Понінківського підприємства теплових мереж в особі голови комісії з припинення Ступак Ю.А., смт. Понінка Полонського району Хмельницької області

про зобов`язання включити грошові вимоги в сумі 1 331 807,41грн. до проміжного ліквідаційного балансу

Представники сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання, стислий виклад позицій сторін.

11.07.2019 року до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Понінківського підприємства теплових мереж в особі голови комісії з припинення Ступак Ю.А., смт. Понінка Полонського району Хмельницької області про зобов`язання включити грошові вимоги в сумі 1 331 807,41грн. до проміжного ліквідаційного балансу.

Ухвалою суду від 16.07.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/708/19 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 10.09.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явись, повноважних представників не направили. Однак, на адресу суду позивач надіслав клопотання №14/7-2698В від 27.09.2019р., згідно якого просив суд проводити засідання по справі без участі представника та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача на адресу суду 01.08.2019р. надіслав лист №4 від 29.07.2019р., згідно якого вказав, що заявлені вимоги включені до реєстру вимог кредиторів відповідача.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка позивача та відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Понінківське підприємство теплових мереж зареєстровано за юридичною адресою: 30511, Хмельницька обл., Полонський район, смт. Понінка, вул. Перемоги, буд.51, .

Між ПАТ НАК Нафтогаз України (надалі - продавець, постачальник) та Понінківським підприємством теплових мереж (надалі - покупець, споживач) були укладені договори (надалі -договори):

- купівлі-продажу природного газу №3376/15-ТЕ-34 від 31.12.2014р. (надалі - договір 1);

- купівлі-продажу природного газу №1919/14-БО-34 від 20.12.2013р. (надалі - договір 2);

- купівлі-продажу природного газу №12/819-БО-34 від 28.08.2012р. (надалі - договір 3);

- купівлі-продажу природного газу №3377/15-БО-34 від 31.12.2014р. (надалі - договір 4);

- постачання природного газу №1101/1718-ТЕ-34 від 11.09.2017р. (надалі - договір 5);

- постачання природного газу №1102/1718-ТЕ-34 від 11.09.2017р. (надалі - договір 6);

- постачання природного газу №2378/1617-ТЕ-34 від 09.09.2016р. (надалі - договір 7);

- постачання природного газу №2109/16-ТЕ-34 від 21.12.2015р. (надалі - договір 8);

- постачання природного газу №2531/1617-БО-34 від 14.09.2016р. (надалі - договір 9).

Відповідно до п. 1.1 договорів постачальник (продавець) зобов`язується поставити споживачу (передати у власність покупцю) у 2012, 2014, 2015 роках, 2016-2018 роках природний газ, а споживач (покупець) зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цих договорів.

Пунктом 6.1 вказаних договорів визначено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Також сторонами визначено дату остаточного розрахунку за фактично переданий газ - до 14 чи 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу, в залежності від умов кожного із зазначених договорів.

За змістом п. 8.2 (7.2 договір 1,2,3,4) договорів, у разі невиконання споживачем (покупцем) умов пункту 6.1 цього договору він зобов`язується платити постачальнику (продавцю), крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

На виконання умов Договору 1, продавець передав природний газ покупцю на загальну суму 895 083,95грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2015, від 28.02.2015, від 31.03.2015, від 30.04.2015, від 30.10.2015, від 31.11.2015, від 31.12.2015.

Даний поставлений природній газ сплачений в повному обсязі. Однак, позивач вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання та прострочення оплати поставленого газу за договором 1, ним нараховано заборгованість в сумі 14562,03 грн., з яких: 6350,92 грн. пеня, 346,79 грн. - 3% річних та інфляційних втрат 7864,32 грн.

На виконання умов Договору 2 продавець передав природний газ споживачу на загальну суму 527040,40грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014, від 28.02.2014, від 31.03.2014, від 30.04.2014, від 31.10.2014, від 30.11.2014, від 31.12.2014.

Споживач повністю сплатив суму основного боргу згідно договору 2, однак, з порушенням строків оплати, передбачених п. 6.1 договору 2, в зв`язку із чим позивачем нараховано заборгованість в сумі 524,11грн., з яких: 473,39 грн. - пеня, 50,72 грн. - 3% річних.

На виконання умов Договору 3 продавець передав природний газ споживачу на загальну суму 337463,07грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 27.11.2012, від 30.11.2012, від 31.12.2012.

Відповідач повністю сплатив суму основного боргу згідно договору 3, проте порушив строки оплати. У зв`язку неналежним виконанням умов договору 3, позивач нарахував заборгованість в сумі 0,42 грн. основного боргу.

На виконання умов Договору 4 продавець передав природний газ споживачу на загальну суму 624582,13грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2015, від 28.02.2015, від 31.03.2015, від 30.04.2015, від 31.10.2015, від 30.11.2015, від 31.12.2015.

Споживач повністю сплатив суму основного боргу згідно договору 4, однак, з порушенням строків оплати, передбачених п. 6.1 договору 2, в зв`язку із чим позивачем нараховано заборгованість в сумі 9306,48грн., з яких: 8539,65 грн. - пеня, 465,78 грн. - 3% річних та інфляційний втрат 301,05 грн.

На виконання умов Договору 5 постачальник поставив природний газ споживачу на загальну суму 1636796,33 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.10.2017, від 30.11.2017, від 31.12.2017, від 31.01.2018, від 28.02.2018, від 31.03.2018.

Споживач, у свою чергу, в порушення умов Договору 5 в повному обсязі не розрахувався з постачальником за поставлений природний газ, зокрема, розрахувався у розмірі 1103264,29 грн. Таким чином, залишок основної заборгованості становить 533532,04 грн.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконання вимог договору 5, позивач нарахував заборгованість в сумі 688265,24 грн., з яких: 533532,04 грн. основний борг, 41025,73 грн., - пеня, 29203,03 грн. - 3% річних та сума інфляційних втрат 84504,44 грн.

На виконання умов Договору 6 постачальник поставив природний газ споживачу на загальну суму 230080,53грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, від 30.11.2017, від 31.12.2017, від 31.01.2018, від 28.02.2018, від 31.03.2018.

Споживач, у свою чергу, в порушення умов Договору 6 в повному обсязі не розрахувався з постачальником за поставлений природний газ, зокрема, розрахувався у розмірі 70415,19 грн. Таким чином, залишок основної заборгованості становить 159665,34 грн.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконання вимог договору 6, позивач нарахував заборгованість в сумі 192408,00 грн., з яких: 159665,34 грн. основний борг, 12196,75 грн., - пеня, 5434,59 грн. - 3% річних та сума інфляційних втрат 15111,32 грн.

На виконання умов Договору 7 постачальник поставив природний газ споживачу на загальну суму 2121594,67 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, від 30.11.2016, від 31.12.2016, від 31.01.2017, від 28.02.2017.

Споживач, у свою чергу, в порушення умов Договору 7 в повному обсязі не розрахувався з постачальником за поставлений природний газ, зокрема, розрахувався у розмірі 2019871,38 грн. Таким чином, залишок основної заборгованості становить 104723,29 грн.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконання вимог договору 7, позивач нарахував заборгованість в сумі 381694,52 грн., з яких: 104723,29 грн. основний борг, 112950,82 грн., - пеня, 32693,84 грн. - 3% річних та сума інфляційних втрат 131326,57 грн.

На виконання умов Договору 8 постачальник поставив природний газ споживачу на загальну суму 550946,65 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2016, від 29.02.2016, від 31.03.2016, від 30.04.2016.

Споживач повністю сплатив суму основного боргу згідно договору 8, однак, з порушенням строків оплати, позивачем нараховано заборгованість в сумі 42551,72 грн., з яких: 28080,72 грн. - пеня, 3566,72 грн. - 3% річних та сума інфляційних втрат 10904,28 грн.

На виконання умов Договору 9 постачальник поставив природний газ споживачу на загальну суму 229056,93грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, від 30.11.2016, від 31.12.2016, від 31.01.2017, від 28.02.20.17

Споживач повністю сплатив суму основного боргу згідно договору 9, однак, з порушенням строків оплати, позивачем нараховано заборгованість в сумі 190,41грн., з яких: 190,41 - пеня, 23,80грн. - 3% річних.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 21.01.2019 по справі №924/1230/18 стягнуто з відповідача на користь позивача 490,00грн. пені; 52,48грн. 3% річних, 1 762,00 грн. витрат по оплаті судового збору. Загальна сума заборгованості за рішенням суду становить 2304,48грн.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, 27.03.2019 засновниками (учасниками) або уповноваженими ними органами Понінківського підприємства теплових мереж () внесено до Реєстру рішення щодо припинення юридичної особи шляхом ліквідації. Визначено строк заявлення кредиторами своїх вимог до відповідача до 05.06.2019р.

30.05.2019р. позивачем на адресу відповідача направлено вимогу від 29.05.2019р. №14/7-1616В на суму 1 331 807,41грн.

Спір у справі виник у зв`язку із не включенням грошових вимог позивача у розмірі 1 331 807,41грн. до ліквідаційного балансу Понінківського підприємства теплових мереж у зв`язку з його ліквідацією.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1, 7 ст. 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб`єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів. Скасування державної реєстрації позбавляє суб`єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб`єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься лише після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу та подання головою ліквідаційної комісії або уповноваженою ним особою документів для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем у порядку, визначеному Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Частинами 2 та 3 статті 60 Господарського кодексу України встановлено, що орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб`єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб`єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Згідно частиною 1 статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

З інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за адресою https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch, вбачається, що 27.03.2019р. було внесено запис про ліквідацію Понінківського підприємства теплових мереж ()

Частиною 5 статті 105 Цивільного кодексу України встановлено, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Матеріалами справи підтверджується встановлення строку заявлення кредиторами своїх вимог до Комунального підприємства "Понінківське підприємство теплових мереж" - до 05.06.2019р.

30.05.2019р. позивачем було направлено на адресу відповідача кредиторську вимогу на суму 1 331 807,41грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист.

Під час розгляду справи на адресу суду відповідач надіслав лист №4 від29.07.2019р., згідно якого вказав, що заявлені вимоги включені до реєстру вимог кредиторів. Однак, судом враховано, що жодних належних доказів включення грошових вимог до проміжного ліквідаційного балансу позивачу або суду надано не було, а матеріали справи їх не містять.

Стосовно розміру вимог, які заявлені позивачем для включення до ліквідаційного балансу Понінківського підприємства теплових мереж враховано наступне.

Договори є договорами поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказані договори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказує позивач, не спростовує відповідач та підтверджують матеріали справи, Понінківське підприємство теплових мереж повністю розрахувалось за поставлений природний газ, згідно договорів 1, 2, 4, 8, 9 проте відповідна плата була внесена з простроченням терміну, визначеного п. 6.1 Договорів. А за договорами 3, 5, 6, 7 сума основного боргу становить 797 921,09грн., та дані договори також виконувалися з простроченням оплати.

Таким чином, відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 Договорів 1, 2, 3, 4 та пунктом 8.2 Договорів 5, 6, 7, 8, 9 визначено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору, він зобов`язується платити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Дослідивши обставини справи, здійснивши власний перерахунок заявлених сум у системі „Законодавство, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно на підставі ст. 549 Цивільного кодексу України, приписів ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та умов Договорів обраховано до стягнення з відповідача пеню та 3% річних . А також правомірно заявлено до стягнення основного боргу за договором купівлі - продажу природного газу №12/819-БО-34 від 28.08.2012р. та договорами постачання природного газу №1101/1718-ТЕ-34 від 11.09.2017р., №1102/1718-ТЕ-34 від 11.09.2017р., №2378/1617-ТЕ-34 від 09.09.2016р. в розмірі 797 921,09грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат за вказаними договорами, судом враховується наступне.

Індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Така ж, правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.02.2019р. по справі №924/312/18.

Як передбачено нормами Закону України Про індексацію грошових доходів населення, індекс інфляції застосовується для розрахунку компенсації втрати частини грошових доходів, які виплачується у разі затримки їх виплати більше, ніж на один місяць.

Судом взято до уваги, що застосування відповідно до ст. 625 ЦК України, індексу інфляції орієнтує саме на компенсаційний, а не штрафний характер. Так, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

В той же час, позивачем інфляційні втрати згідно договорів №3376/15-ТЕ-34 від 31.12.2014р., №1101/1718-ТЕ-34 від 11.09.2017р., та №2378/1617-ТЕ-34 від 09.09.2016р. нараховані на суми заборгованості станом на кінець відповідного місяця із включенням до їх складу інфляційних втрат за попередній місяць, що чинним законодавством не передбачено.

Адже, наявне подвійне нарахування позивачем інфляційних втрат суперечить як змісту ч.2 ст.625 ЦК України (відповідальність за порушення грошового зобов`язання), так і приписам ч.1 ст.61 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про безпідставність повторного нарахування позивачем інфляційних втрат на суму несвоєчасно погашеного відповідачем боргу, який включає в себе борг, скорегований на індекс інфляції за попередній місяць.

Зважаючи на викладене, суд, здійснивши власний перерахунок (за допомогою програми „Законодавство) вважає правомірно нарахованими інфляційні втрати за визначені позивачем періоди у розмірі 233 517,70грн. В решті нарахованих сум інфляційних втрат щодо зобов`язання включити їх до проміжного ліквідаційного балансу слід відмовити.

Судом також враховано заборгованість Понінківського підприємства теплових мереж перед позивачем, яка підтверджена рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.01.2019 по справі №924/1230/18 на загальну суму - 2 304,48грн.

За таких обставин, суд вважає правомірним заявлення позивачем грошових вимог до Понінківського підприємства теплових мереж в розмірі 1 315 313,13грн.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до ліквідаційної комісії відповідача з вимогами про визнання його кредитором Понінківського підприємства теплових мереж 30.05.2019р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною відділення поштового зв`язку №201, тобто у строк, визначений приписами ст. 105 Цивільного кодексу України та відомостями, що містяться на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

В той же час, ліквідаційна комісія отримавши 03.06.2019р. (що підтверджується інформацією ПАТ „Укрпошта з сайту відстеження поштових відправлень) вимогу про включення кредитора до проміжного ліквідаційного балансу ухилилася від прийняття відповідного рішення про включення або відмову у включенні вимог позивача.

Частиною третьою статті 112 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Згідно з ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до ч. 11 ст. 111 Цивільного кодексу України після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам доходів і зборів.

За таких обставин, позовні вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" про зобов`язання Понінківського підприємства теплових мереж в особі голови комісії з припинення (ліквідатора) включити грошові вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", з врахуванням проведеного судом перерахунку, є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в сумі 1 315 313,13грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Понінківського підприємства теплових мереж в особі голови комісії з припинення Ступак Ю.А., смт. Понінка Полонського району Хмельницької області про зобов`язання включити грошові вимоги в сумі 1 331 807,41грн. до проміжного ліквідаційного балансу задовольнити частково.

Зобов`язати Понінківське підприємство теплових мереж (30511, Хмельницька обл., Полонський район, смт. Понінка, вул. Перемоги, буд. 51, ) в особі голови комісії з припинення (ліквідатора) включити грошові вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) в сумі 1 315 313,13грн. (один мільйон триста п`ятнадцять тисяч триста тринадцять гривень 13 коп.) до проміжного ліквідаційного балансу.

Видати наказ.

Стягнути з Понінківського підприємства теплових мереж (30511, Хмельницька обл., Полонський район, смт. Понінка, вул. Перемоги, буд. 51, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) 1 921,00грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

В зобов`язанні включити грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу в сумі 16 494,28грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 07.10.2019р.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим. (надіслати всім рекомендованим з повідомленням):

1 - до справи,

2 - позивачу (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6);

3-відповідачу (30511, Хмельницька обл., Полонський район, смт. Понінка, вул. Перемоги, буд.51).