УХВАЛА

м. Київ

16.10.2019Справа № 910/14330/19

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5; ідентифікаційний код 40538421) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Провіантська, 3, ідентифікаційний код 14073675) 110 826,32 грн, з яких: 92 664,77 грн заборгованості, яка виникла, у зв`язку з не оплатою отриманої за Договором № 9176195 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 31.07.2018 теплової енергії, 15 567,15 грн - пені, 1 108,49 грн - інфляційних нарахувань, 1 485,91 грн - 3% річних,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю 110 826,32 грн, з яких: 92 664,77 грн заборгованості, яка виникла, у зв`язку з не оплатою отриманої за Договором № 9176195 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 31.07.2018 теплової енергії, а також нарахованих за прострочення платежу 15 567,15 грн - пені, 1 108,49 грн - інфляційних нарахувань, 1 485,91 грн - 3% річних.

Договір було укладено у письмовій формі між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та Фірмою «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю.

Господарським судом міста Києва 16.10.2019 видано судовий наказ щодо стягнення з боржника заборгованості у сумі 92 664,77 грн, а щодо решти вимог (15 567,15 грн - пені, 1 108,49 грн - інфляційних нарахувань, 1 485,91 грн - 3% річних) суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У п. 3 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.148 цього Кодексу,. Частиною другою цієї ж статті встановлено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Як встановлено судом, вимоги публічного акціонерного товариства заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» пені, інфляційних втрат та 3% річних не відповідають приписам ст.148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, проценти, передбачені ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а становлять особливий додатковий компенсаційний вид відповідальності.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (п. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 547 Цивільного кодексу України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як вбачається з умов Договору № 9176195 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 31.07.2018, на який посилається заявник в обґрунтування своїх вимог, останній не містить умов щодо застосування до боржника відповідальності у вигляді пені, у зв`язку з порушенням строків оплати отриманої теплової енергії

Таким чином, судом встановлено, що у заяві про видачу судового наказу містяться вимоги про стягнення пені, 3% річних та втрат від інфляції, які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за Договором та не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, невідповідність вимогам статті 148 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.147, 148, 150, 152-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю 15 567,15 грн - пені, 1 108,49 грн - інфляційних нарахувань, 1 485,91 грн - 3% річних.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 16.10.2019 та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.І.Привалов