ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2019 р. Справа№ 911/1168/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 16.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 (повне рішення складено 11.07.2019)

у справі № 911/1168/19 (суддя - Антонова В.М.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця Карпенка Олега Івановича

про стягнення 83 867,73 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Карпенка Олега Івановича (далі - відповідач) про стягнення 83 867,73 грн, з яких: 37 499,99 грн. боргу по кредиту, 17 566,67 грн. боргу по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість, 9 000,00 грн. боргу по відсотках у вигляді щомісячної комісії та 19 801,07 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором від 08.08.2017, укладеним через систему інтернет-клієнт-банкінгу шляхом підпису із використанням електронного цифрового підпису анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а саме пункту 3.2.8 Умови та правила надання кредиту "Кредит КУБ".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що подані банком до суду документи, зокрема анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" разом із витягом "Умови та правила надання банківських послуг" у даному випадку не можуть розцінюватись як договір, укладений в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким у банка виникає право пред`явити вимогу про стягнення грошової заборгованості з клієнта, оскільки неможливо встановити ким та коли підписано даний договір та чи підписано його взагалі в електронній формі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №911/1168/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що за результатами перевірки ЕЦП на анкеті-заяві встановлено повні ідентифікуючі дані відповідача (прізвище, ім`я та по батькові, а також код відповідача за ЄДРПОУ/ДРФО), а також зазначено вірність ЕЦП, термін дії, номер сертифіката та позначка часу щодо підписання документа.

Також скаржник стверджує, що відсутність підпису відповідача на Умовах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис відповідач поставив в анкеті-заяві про приєднання до вказаних Умов, чим засвідчив повну згоду з умовами кредитування та отримання кредиту на таких умовах.

Апелянт наголошує, що в матеріалах справи наявні виписки по рахункам відповідача, з яких вбачається отримання відповідачем кредитних коштів та часткове погашення заборгованості, шо свідчить про укладення договору та визнання відповідачем своїх зобов`язань за ним.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2019 справу № 911/1168/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у справі №911/1168/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 та справу призначено до розгляду на 09.09.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 відкладено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційного банка "Приватбанк" на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі № 911/1168/19 на 30.09.2019.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2019, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченко Б.О. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 прийнято справу №911/1168/19 до провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банка "Приватбанк" на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 відкладено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційного банка "Приватбанк" у справі № 911/1168/19 на 16.10.2019.

Явка представників сторін

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 16.10.2019, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується роздруківками з сайту «Укрпошта», наявним у матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, та враховуючи відсутність заперечень представника позивача про розгляд справи у його відсутність, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного представника за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 16.10.2019 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

08.08.2017 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банком "Приватбанк" (наразі - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк") (далі - банк) та Фізичною особою - підприємцем Карпенком Олегом Івановичем (далі - клієнт) укладено кредитний договір шляхом приєднання клієнта до публічної оферти через підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ".

Згідно з анкетою - заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" клієнт приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуг "КУБ", що розміщені на сайті Приватбанку pb.ua, та прийняв на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах.

Пунктами 1.3.-1.5 анкети-заяви передбачено, що строк кредиту - 12 місяців з моменту видачі коштів. Проценти (комісія) за користування кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів.

У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 анкети-заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка у розмірі та згідно розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг (пункт 1.6 анкети-заяви).

Відповідно до пункту 3.2.8.1 Умов та правил надання послуги "КУБ", станом на дату підписання анкети - заяви 08.08.2017, що розміщені на офіційному сайті - https://privatbank.ua/ru/terms (далі - Умов), банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту «кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та інших винагород в обумовлені цим договором терміни. Кредит надається шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари, придбані клієнтом для ведення своєї господарської діяльності. Кредитування клієнта здійснюється в межах встановленого банком ліміту кредитування, про який банк повідомляє клієнта через встановлені канали комунікацій. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання по Умов та правил надання банківських послуг (далі - заява). Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі папка24 або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Згідно з пунктом 3.2.8.3 Умов надання кредитів у рамках послуги здійснюється на умовах: банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту терміновий кредит в обмін на зобов`язання клієнта щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та винагород. Відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, їх кількість і дати їх здійснення вказуються у заяві. Заява на приєднання до послуги в системі Приват24 або у сервісі папка24 або іншим шляхом підписується електронним підписом, є способом укладання кредитного договору в електронному вигляді.

Відповідно до пункту 3.2.8.10.7 Умов надання послуги здійснюється з моменту подачі клієнтом у банк заяви на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

Пунктом 3.2.8.3.1 Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу тільки 6 останніх місяців користування кредитом. Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами кредитного договору. Остаточний термін погашення заборгованності за кредитом є дата повернення кредиту.

За користування послугою клієнт сплачує щомісячно проценти за користвування кредитом в розмірі, що зазначені в заяві та тарифах. Датами сплати відсотків є дати сплати платежів, зазначені в заяві. При несплаті відсотків у зазначений термін вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.8.6.2.) (пункт 3.2.8.3.2 Умов).

У пункті 3.2.8.3.3 Умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п. 3.2.8.3.1, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Пунктами 3.2.8.5.2, 3.2.8.5.3 Умов встановлено, що клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2. Повернути кредит у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Звертаючись до суду з позовною заявою банк вказав, що надав клієнту кредит у розмірі 50 000,00 грн., однак останній заборгованість по кредиту повністю не погасив, у зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача 37499,99 грн. боргу по кредиту, 17566,67 грн. боргу по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість, 9000,00 грн. боргу по відсотках у вигляді щомісячної комісії та 19801,07 грн. пені.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказав, що подані банком до суду документи, зокрема анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" разом із витягом "Умови та правила надання банківських послуг" у даному випадку не можуть розцінюватись як договір, укладений у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким у банка виникає право пред`явити вимогу про стягнення грошової заборгованості з клієнта, оскільки неможливо встановити ким та коли підписано даний договір та чи підписано його взагалі в електронній формі.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 1055 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Приписами статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За нормами, закріпленими у частині 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так, укладений між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Фізичною особою-підприємцем Карпенком Олегом Івановичем кредитний договір №б/н від 08.08.2017 за своєю правовою природою є договором приєднання та складається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання послуги "КУБ" від 08.08.2017 і Умов та правил надання банківських послуг за послугою "КУБ".

У частинах 1-3 статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" (в редакції чинній станом на 08.08.2017) встановлено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

У статті 6 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначені основні дані, які повинен містити сертифікат ключа, серед них: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач підписав з використанням ЕЦП 08.08.2017 анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання послуги "КУБ", що підтверджується долученою до позовної заяви документом Об`єкт перевірки: заява про приєднання до Умов та правил надання послуг КУБ.pdf.

У вказаному документі зазначається, що підписувачем є Карпенко О.І. , код за ЄДРПОУ/ДРФО - НОМЕР_1 , за результатом перевірки ЕЦП - підпис вірний, час накладання ЕЦП 08.08.2017. Також вказано, що сертифікат видано АЦСК ПАТ КБ "Приватбанк", реєстраційний номер сертифіката - 0 D84EDAIBB9381EC2E1E00B1D25D00 , дата видачі 03.08.2017 та дата закінчення дії 03.08.2018.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що саме Карпенко О.І. підписав з використанням ЕЦП 08.08.2017 анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ".

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач, підписавши із використанням ЕЦП 08.08.2017 заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, тим самим приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" www.privatbank.ua, які разом із підписаною відповідачем ЕЦП заявою про приєднання до цих Умов складають договір банківського обслуговування та взяв на себе зобов`язання виконувати умови зазначеного договору.

Врахувавши наведене, анкета-заява відповідача про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 08.08.2017, а також Умови та правила надання банківських послуг, розміщені в мережі інтернет на сайті www.privatbank.ua в їх сукупності визначають істотні умови договору банківського обслуговування та підтверджують факт його укладення між позивачем та відповідачем.

В силу положень статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено у частині першій статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Статтею 41 Закону України «Про Національний банк України» та частин першої, другої статті 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що Національний банк встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Відповідно до пунктів 1.10., 4.1. - 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 254 від 18.06.2003, (далі за текстом - Положення) операційна діяльність банку - це сукупність технологічних процесів, пов`язаних з документуванням інформації за операціями банку (далі - операції), проведенням їх реєстрації у відповідних регістрах, перевірянням, вивірянням та здійсненням контролю за операційними ризиками.

Операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. Первинний документ - документ, який містить відомості про операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пунктів 5.1. - 5.5. Положення інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку, які ведуться на паперових носіях або в електронній формі.

Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: особові рахунки та виписки з них; аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; книги реєстрації відкритих рахунків; оборотно-сальдовий баланс; інші регістри відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку.

Так, зокрема, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня; їх форма затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Згідно з підпунктом 5.6 абзацу 2 пункту 5.8. Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

Суд апеляційної інстанції встановив, що на виконання умов кредитного договору від 08.08.2017, Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" надало Карпенко О.І. кредит, перерахувавши 10.08.2017 на поточний рахунок № НОМЕР_3 відповідача грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку Карпенко О.І. за період з 01.01.2000 по 16.04.2019.

З виписки з особового рахунку також вбачається, що відповідач здійснив повернення кредитних коштів на загальну суму 12 500,01 грн., а саме: 4 166,67 грн. від 11.09.2017; 4 166,67 грн. від 11.10.2017; 1 691,81 грн. від 10.11.2017; 2 474,86 грн. від 10.11.2017.

Таким чином, в порушення вимог договору та статті 610 Цивільного кодексу України, свої зобов`язання по сплаті кредитних коштів у повному обсязі відповідач не виконав, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом у сумі 37 499,99 грн. (50 000 грн. (наданий кредит) - 12 500,01 грн. (оплачений кредит) = 37 499,99 грн.). Вказана сума заборгованості була винесена банком на прострочення, що підтверджується наявними у матеріалах справи виписками з особистого рахунку відповідача та доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості.

Оскільки, відповідач в порушення умов кредитного договору б/н від 08.08.2017 та Умов і правил надання послуг "КУБ" у встановлений строк не здійснив повернення кредиту у повному обсязі, не сплатив проценти за його користування та комісію, вимоги позивача про стягнення з відповідача 37 499,99 грн. заборгованості за кредитом, 17 566,67 грн. заборгованості за відсотками, 9 000,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії визнаються судом апеляційної інстанції правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та комісії, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 19 801,07 грн. за період з 11.09.2017 по 10.04.2019, нарахованої за неналежне виконання зобов`язань за договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У сфері господарювання згідно з частиною другою статті 217 та частиною першою статті 230 Господарського кодексу України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (частина шоста статті 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 3.2.8.10.1 Умов передбачено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати комісії за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1. цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.8.9, 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2 цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Пунктом 3.2.8.10.3 Умов визначено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок пені, доданий до матеріалів позовної заяви, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 19 801,07 грн. пені, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов`язань, визнається судом апеляційної інстанції правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, з огляду на вказане вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Карпенка Олега Івановича про стягнення 83 867,73 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі № 911/1168/19 підлягає скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у даній справі таким, що підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір за подання позивачем позовної заяви та апеляційної скарги у даній справі у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі № 911/1168/19 задовольнити.

Рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі № 911/1168/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Карпенка Олега Івановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 37 499 (тридцять сім тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) грн. 99 коп. заборгованості за кредитом, 17 566 (сімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн. 67 коп. заборгованості за відсотками, 9 000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 19 801 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот одну) грн. 07 коп. пені, 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору за подання позовної заяви та 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №911/1168/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ст. 287 ГПК України та у строки, встановлені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.10.2019.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун