номер провадження справи 5/144/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.10.2019 Справа № 908/2612/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства "СОФІЯ" № б/н від 03.10.2019 (вх. № 08-11/217/19 від 03.10.2019) про забезпечення позову

За позовом: Селянського (фермерського) господарства "СОФІЯ" (70661, Запорізька область, Пологівський район, с. Григорівка, вул. Комарова, буд. 109, )

До відповідачів:

1- Приватного підприємства "АГРОФІРМА ГРИГОРІВСЬКА" (70661, Запорізька область, Пологівський район, с. Григорівка, вул. Комарова, буд. 109, )

2 - Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (70600, Запорізька область, м.Пологи, вул. Некрасова, буд. 2, )

про визнання права власності на майно і про знаття з нього арешту

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

В провадження Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/2612/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства "СОФІЯ" від 20.09.2019 (вх. №2793/08-07/19 від 20.09.2019 р.) до відповідачів: 1- Приватного підприємства "АГРОФІРМА ГРИГОРІВСЬКА", 2 - Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності на майно і про знаття з нього арешту.

Ухвалою суду від 24.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2612/19 в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження - 5/144/19, підготовче засідання призначено на 23.10.2019 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.09.2019 на підставі п. 6. ч. 1 ст. 139 та ч. 7 ст. 140 ГПК України заяву про забезпечення позову від 20.09.2019 по справі № 908/2612/19 повернуто Селянському (фермерському) господарству "СОФІЯ".

03.10.2019 від Селянського (фермерського) господарства "СОФІЯ" до Господарського суду Запорізької області повторно надійшла заява № б/н від 03.10.2019 (вх. № 08-11/217/19 від 03.10.2019) про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.10.2019 вказану заяву передано на розгляд судді Проскурякову К.В.

В обґрунтування забезпечення позову Селянське (фермерське) господарство "СОФІЯ" посилається на те, що 19.06.2019 державним виконавцем Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Кивою Світланою Олександрівною у виконавчому провадженні ВП № 58113819 складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на майно:

- посіви озимої пшениці на земельній ділянці площею 5,2403 га, кадастровий номер :02:001:0060;

- посіви озимої пшениці на земельній ділянці площею 5,24 га, кадастровий номер :02:001:0070;

- посіви озимої пшениці на земельній ділянці площею 5,25 га, кадастровий номер :02:001:0080;

- посіви озимої пшениці на земельній ділянці площею 0,947 га, кадастровий номер :04:007:0182, що належить (відповідно до постанови) боржнику - Приватному підприємству «Агрофірма Григорівська».

Після дозрівання зазначених вище посівів та збирання врожаю на вказаних вище земельних ділянках державним виконавцем Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Кивою С.О. у виконавчому провадженні ВП № 58113819 складено постанову від 22.07.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на майно:

- насіння (зерно) озимої пшениці в кількості 24 780 т.

19.06.2019 державним виконавцем Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Кивою С.О. у виконавчому провадженні АСВП № 58478490 складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на майно:

- посіви соняшника на земельній ділянці площею 5,3 га, кадастровий номер :05:007:0010.

Позивач вважає, що накладення арешту на посіви озимої пшениці на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:001:0060; :02:001:0070; :02:001:0080, а також на посіви соняшника на земельній ділянці з кадастровим номером :05:007:0010 є протиправним, оскільки з 2010 року Позивач, у встановленому законом порядку набув право користування земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:001:0060; :02:001:0070; :02:001:0080; :05:007:0010, а отже, відповідно до ст. 95 Земельного кодексу України, саме СФГ "СОФІЯ" є власником посівів на вказаних земельних ділянках.

Внесення відомостей до Державного реєстру прав на нерухоме майно про ПП "АГРОФІРМА ГРИГОРІВСЬКА" як орендаря земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0060; :02:001:0070; :02:001:0080; :05:007:0010 відбулось в результаті помилки, а отже і опис та накладення арешту на посіви озимої пшениці та соняшнику, на вказаних земельних ділянках, були зроблені державним виконавцем на підставі недостовірної інформації.

Станом на 03.10.2019 Пологівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вчиняються заходи щодо реалізації описаного та арештованого зерна озимої пшениці в кількості 24 780 т, а саме зазначене майно передано на реалізацію шляхом проведення електронних торгів, про що свідчить лист Запорізької філії Державного підприємства «СЕТАМ» № 1529/2012-19 від 29.08.2019.

Електронні торги, які були призначені на 18.09.2019 не відбулись, проте, відповідно до ч. 5 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» нереалізоване на електронних торгах майно виставляється на повторні електронні торги.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову загрожує правам позивача, а відновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся з позовом, потребуватиме значних зусиль та часу.

Невжиття заходів забезпечення позову унеможливить реального виконання рішення по даній справі у випадку задоволення позовних вимог, оскільки захистити його права в обраний спосіб буде неможливо. З метою припинення порушення прав та охоронюваних законом інтересів Селянське (фермерське) господарство «СОФІЯ» просить суд на час розгляду справи № 908/2612/19 до набрання законної сили постановленим судовим рішенням вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 0870/11633/12 від 04.09.2013;

- встановлення заборони Пологівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (відповідач-2) вчиняти дії, спрямовані на реалізацію описаної та арештованої пшениці та соняшника.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 4 статті 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. № 16 вказано, що заходи до забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 вказаної постанови, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Як передбачає ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлені вимоги про визнання за Селянським (фермерським) господарством «СОФІЯ» право власності на:

- врожай озимої пшениці з посівів озимої пшениці на земельній ділянці площею 5,2403 га, кадастровий номер :02:001:0060;

- врожай озимої пшениці з посівів озимої пшениці на земельній ділянці площею 5,24 га, кадастровий номер :02:001:0070;

- врожай озимої пшениці з посівів озимої пшениці на земельній ділянці площею 5,25 га, кадастровий номер :02:001:0080;

- врожай озимої пшениці з посівів озимої пшениці на земельній ділянці площею 0,947 га, кадастровий номер :04:007:0182

- посіви соняшника на земельній ділянці площею 5,3 га, кадастровий номер :05:007:0010; та зняття арешту, накладеного Пологівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з наступного майна:

- насіння (зерно) озимої пшениці в кількості 24 780 т, описаного та арештованого за постановою від 22.07.2019 у виконавчому провадженні № 58113819;

- посіви соняшника на земельній ділянці площею 5,3 га, кадастровий номер :05:007:0010.

Як стверджує позивач, з 2010 року у встановленому законом порядку С(Ф) Г « Софія » набуло право користування земельними ділянками з кадастровими номерами: :02:001:0060; :02:001:0070; :02:001:0080; :05:007:0010, а отже, відповідно до ст. 95 Земельного кодексу України, саме СФГ «Софія» є власником посівів на вказаних земельних ділянках.

Проте, під час проведення державної реєстрації права власності на земельні ділянки (кадастрові номери: :02:001:0060; :02:001:0070; :02:001:0080; :05:007 : 0010) державним реєстратором були перенесені відомості про інші речові права на вказані земельні ділянки, а саме інформацію про право оренди зазначеної земельної ділянки. Перенесення відомостей про право оренди було здійснено державним реєстратором на підставі відомостей з ДЗК № 1440551 від 06.03.2018, № 10337211 від 13.05.2019, № 10335401 від 13.05.2019 та № 3939102 від 21.08.2018.

Відповідно до відомостей з ДЗК, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було перенесено право оренди вказаних земельних ділянок, які належать ПП «Агрофірма Григорівська» ().

З метою з`ясування цього питання, позивач звернувся до Пологівсько-Куйбишевського районного виробничого відділу Запорізької регіональної філії Центру ДЗК із відповідними запитами, на які отримав листи, що у відомостях державного земельного кадастру на вищевказані земельні ділянки зазначені неточні відомості щодо назви орендаря, а саме - ПП «Агрофірма Григорівська» замість СФГ «Софія». Правильна назва орендаря - СФГ «Софія».

Позивач дійшов висновку, що внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про ПП «Агрофірма Григорівська» як орендаря земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0060; :02:001:0070; :02:001:0080; :05:007:0010 відбулось в результаті помилки, а отже і опис та накладення арешту на посіви озимої пшениці та соняшнику, на вказаних земельних ділянках, були зроблені державним виконавцем на підставі недостовірної інформації. Таким чином, у випадку реалізації описаного та арештованого зерна озимої пшениці в кількості 24 780 т, права СФГ «Софія», як законного власника будуть порушені.

Проаналізувавши вказане вище та матеріали справи, суд вважає, що обраний заявником спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує причинний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Отже, суд дійшов висновку, що вказані вище обставини можуть утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, яке буде прийнято у цій справі, а тому запропоновані позивачем заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 0870/11633/12 від 04.09.2013 та заборони Пологівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (відповідач-2) вчиняти дії, спрямовані на реалізацію описаної та арештованої пшениці та соняшника, суд вважає такими, що спроможні забезпечити інтереси позивача у разі задоволення позову.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частиною 2 статті 141 ГПК України передбачено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст.141 ГПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 141 ГПК України строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Як вбачається в заяві СФГ «СОФІЯ», позивач зазначив, що забезпечення позову не передбачає можливість завдання збитків відповідача, у зв`язку з чим позивач вважає, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення позову.

Однак, дослідивши матеріали справи, враховуючи оціночну вартість майна на електронному аукціоні у розмірі 107 718,66 грн., на що посилається сам заявник, а також строки розгляду справи в порядку загального позовного провадження, які передбачені у статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне застосувати заходи зустрічного забезпечення шляхом внесення Селянським (фермерським) господарством "СОФІЯ" на депозитний рахунок Господарського суду Запорізької області грошових коштів у розмірі 50 000,00 грн. протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, оскільки у зв`язку з вжиттям заходів забезпечення цього позову відповідач може зазнати збитків у вигляді недоотримання грошових коштів від продажу насіння та пшениці.

Суд звертає увагу позивача, що згідно з ч. 8 ст. 141 ГПК України якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Селянського (фермерського) господарства "СОФІЯ" № б/н від 03.10.2019 (вх. № 08-11/217/19 від 03.10.2019) про забезпечення позову задовольнити.

2. Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 0870/11633/12 від 04.09.2013 року до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 908/2612/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства "СОФІЯ" до відповідачів: 1 - Приватного підприємства "АГРОФІРМА ГРИГОРІВСЬКА", 2 - Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання права власності на майно і про знаття з нього арешту.

3. Заборонити Пологівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (70600, Запорізька область, м.Пологи, вул. Некрасова, буд. 2, ) (відповідач-2) вчиняти дії, спрямовані на реалізацію описаної та арештованої озимої пшениці в кількості 24 780 т та посівів соняшнику в кількості 5,3 га у виконавчому провадженні ВП № 58113819.

4. Зобов`язати Селянське (фермерське) господарство "СОФІЯ" (70661, Запорізька область, Пологівський район, с. Григорівка, вул. Комарова, буд. 109, ) в порядку зустрічного забезпечення внести на депозитний рахунок Господарського суду Запорізької області рахунок отримувача: UA6083010, МФО 899998, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) грошові кошти в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. у десятиденний строк з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, докази сплати (відповідні платіжні документи) надати суду у вказаний строк.

4. Оригінал ухвали направити на адресу Селянського (фермерського) господарства "СОФІЯ".

5. Копії ухвали направити на адреси Приватного підприємства "АГРОФІРМА ГРИГОРІВСЬКА" та Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

6. Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано: 07.10.2019.

Строк пред`явлення даної ухвали до виконання до 07.10.2022.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Частиною 9 статті 141 ГПК України ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

У частині 1 статті 256 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.