ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2019 р. Справа№ 910/2320/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №398 від 24.05.2019 (вх. №09.1-04.1/4264/19 від 04.06.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019

у справі №910/2320/19 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 59 345,88 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Костерний Д.О., довіреність №02 від 03.01.2019

від відповідача: Вишняк О.Є. , ордер КВ №133537 від 20.06.2019

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення штрафу у розмірі 59 345,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань із своєчасної доставки вантажу - порожніх вагонів, у зв`язку з чим позивачем було нараховано штраф відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» суму штрафу в розмірі 51 513,94 грн та суму судового збору в розмірі 1 667,48 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд виходив з того, що вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного Статуом залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, а тому, посилаючись на приписи ст.ст. 41, 116 Статуту залізниць України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Разом з тим, перевіривши розрахунки штрафу, надані позивачем, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль», 27.05.2019 подав апеляційну скаргу №398 від 24.05.2019 (вх. №09.1-04.1/4264/19 від 04.06.2019), в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/2320/19 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у цій частині.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального права та при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції помилково застосовано абзац 2 пункту 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів, відповідно до якого строки доставки вантажів по спірним накладним збільшуються, внаслідок чого безпідставно відмовлено у задоволенні частини позовних вимог. На думку позивача, відповідачем не доведено існування обставин, які передбачені абз. 2 п. 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів та дають відповідачу право на збільшення термінів доставки. Апелянт вважає, що зазначені у графі 49 спірних накладних акти про збільшення терміну доставки не є належними відмітками, оскільки у таких відмітках не вказані причини затримки, а також точна тривалість затримки вагонів. При цьому, позивач зазначає, що відповідач не довів, що прострочення у доставці порожніх вагонів сталося не з його вини.

Крім того, скаржник стверджує, що місцевий господарський суд повинен був застосувати п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами, відповідно до якого у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції та вантажовласника. Позивач зазначає, що відповідачем складено акти загальної форми про факт затримки перевезення вагонів без участі представника позивача та без зазначення причин затримки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною №398 від 24.05.2019 (вх. №09.1-04.1/4264/19 від 04.06.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/2320/19. Відповідачу встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, учасникам справи встановлено процесуальний строк для надання заяв, клопотань пояснень. Справу призначено до розгляду на 22.08.2019.

22.06.2019 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що посилання позивача на те, що суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин п. 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів, є безпідставним. Відповідач зазначає, що відмітки у графі 49 накладних зроблено у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, із зазначенням конкретних термінів, на які збільшується термін доставки вантажу з незалежних від залізниці причин.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2019 по справі оголошено перерву до 23.09.2019 на підставі ст. 216 ГПК України.

У процесі розгляду справи апеляційним господарським судом зобов`язано відповідача надати суду акти загальної форми та накази, посилання на які містяться у графі 49 спірних накладних.

17.09.2019 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому відповідач просив приєднати до матеріалів справи витребувані судом докази.

20.09.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач посилається на отримані ним відповіді від структурних підрозділів відповідача та зазначає, що зміст актів загальної форми №1775 та №9, отриманих від різних підрозділів відповідача, суттєво відрізняється між собою, зокрема графи актів «Опис обставин, що викликали складання акта».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019 по справі оголошено перерву до 07.10.2019 на підставі ст. 216 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні 07.10.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у цій частині.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.10.2019 проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та у письмових поясненнях, та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/2320/19 - залишити без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Частиною 10 статті 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 2 частини 10 статті 270 ГПК України передбачено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що 07.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Укрзалізниця» (перевізник, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» (замовник, позивач у справі) було укладено договір про надання послуг №07244/ЦТЛ-2018, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць та інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.3 договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Згідно з п. 5.1 договору сторони договору несуть відповідальність за невиконання плану перевезень згідно із Статутом залізниць України.

Дослідивши зміст договору №07244/ЦТЛ-2018 від 07.02.2018, колегія суддів дійшла висновку, що даний договір за своєю правовою природою є договором перевезення, правове регулювання якого здійснюється Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Місцевим господарським судом встановлено, що з 27.09.2018 по 16.10.2018 на адресу позивача було здійснено доставку порожніх вагонів, що оформлено залізничними накладними №№39961784, 39961982, 42610238, 42603563, 42603571, 42603647, 42603654, 33598780, 42238014, 42651554, 42651562, 42625707, 35081892, 35081827, 35081314, 35081884, 35081322, 35081306, 47381785, 42671768, 42639013, 33651662, 42853556, 42853648, 24853259, 42853267, 35180207, 35180215, 42855403, 42651570, 42866723, 42859710, 42859728, 42859736, 42859744, 42859751, 42877696, 47635750, 47635792, 47635818, 42922435, 42922443, 42922468, 42842948, 42842955, 42842989, 42842997, 42890368, 42890384, 42837351, 42899187, 33758897, 42896712, 33758889, 42837336, 42896746, 42877688, 42899195, 42899203, 42896712, 42837336, 42664490, 47635776.

Як вказав суд першої інстанції, календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, підтверджується, що вантаж відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Згідно з п. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Згідно з пунктами 1.1,1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Згідно з п. 2.1. Правил обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць".

Згідно з п. 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Пунктом 2.9. Правил встановлено, що у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що не погоджується з оскаржуваним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 7 831,94 грн щодо стягнення штрафу за несвоєчасну доставку порожніх вагонів за залізничними накладними №№42859710, 42859728, 42859736, 42859744, 42859751, 42877696, 42922435, 42922443, 42922468, 42842948, 42842955, 42842989, 42842997.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що судом першої інстанції помилково застосований абзац 2 пункту 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів, відповідно до якого строки доставки вантажів по спірним накладним збільшуються, внаслідок чого безпідставно відмовлено у задоволенні частини позовних вимог. На думку позивача, відповідачем не доведено існування обставин, які передбачені абз. 2 п. 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів та дають відповідачу право на збільшення термінів доставки. З наведеними доводами апеляційної скарги колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у графі 49 залізничних накладних №№42859710, 42859728, 42859736, 42859744, 42859751, 42877696 міститься посилання на акт №1775 від 03.10.2018 про збільшення термінів доставки вантажів на 2 доби згідно з наказом №8 від 03.10.2018. Датою відправлення відповідно до вказаних накладних є 27.09.2018, датою прибуття вантажу є 06.10.2018. Відстань перевезення - 954 км.

Відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажів, термін доставки вантажів за вказаними накладними складає 8 діб (5 діб на відстань у 954 км + 1 доба на операції, пов`язані з відправленням та прибуттям вантажу + 2 доби, на які продовжено термін доставки), тобто залізниця мала доставити вантаж до 05.10.2016. Оскільки перевищення терміну доставки вантажу за вказаними накладними становить не більше однієї доби, штраф відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України не нараховується, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

У графі 49 залізничних накладних №№42922435, 42922443, 42922468, міститься посилання на акт №1775 від 03.10.2018 про збільшення термінів доставки вантажів на 2 доби згідно з наказом №8 від 03.10.2018. Датою відправлення відповідно до вказаних накладних є 29.09.2018, датою прибуття вантажу є 08.10.2018. Відстань перевезення - 943 км.

Відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажів, термін доставки вантажів за вказаними накладними складає 8 діб (5 діб на відстань у 943 км + 1 доба на операції, пов`язані з відправленням та прибуттям вантажу + 2 доби, на які продовжено термін доставки), тобто залізниця мала доставити вантаж до 07.10.2016. Оскільки перевищення терміну доставки вантажу за вказаними накладними становить не більше однієї доби, штраф відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України не нараховується, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

У графі 49 залізничних накладних №№42842948, 42842955, 42842989, 42842997 міститься посилання на акт №9 від 03.10.2018 про збільшення термінів доставки вантажів на 5 діб згідно з наказом №9. Датою відправлення відповідно до вказаних накладних є 26.09.2018, датою прибуття вантажу є 08.10.2018. Відстань перевезення - 954 км.

Відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажів, термін доставки вантажів за вказаними накладними складає 11 діб (5 діб на відстань у 954 км + 1 доба на операції, пов`язані з відправленням та прибуттям вантажу + 5 діб, на які продовжено термін доставки), тобто залізниця мала доставити вантаж до 07.10.2016. Оскільки перевищення терміну доставки вантажу за вказаними накладними становить не більше однієї доби, штраф відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України не нараховується, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Відтак, судова колегія Північного апеляційного господарського суду, здійснивши перевірку розрахунку позивача штрафу за прострочення доставки вантажу, погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 4.3. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, у разі складання акта в графі 49 "Відмітки залізниці" зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено (наприклад, "про нестачу ________ місць", "про нестачу маси _________ кг", "про відсутність пломб" тощо).

З урахуванням зазначеного, посилання скаржника на те, що відповідачем не доведено існування обставин, які передбачені абз. 2 п. 2.9. Правил, судовою колегією відхиляються, оскільки у графі 49 спірних накладних зазначено відповідні номери та дати актів, причиною складання актів є видача відповідних наказів, які містяться в матеріалах справи, та вказано конкретні терміни, на які збільшується доставка, тобто відмітки зроблено відповідно до вимог п. 4.3. Правил оформлення перевізних документів.

Крім того, колегія суддів зауважує, що апеляційним господарським судом досліджений зміст загальних актів №1175 від 03.10.2018, №9 від 03.10.2018, а також наказів №8 від 03.10.2018 та №9 від 03.10.2018 про продовження термінів доставки вантажу. Так, причиною затримки в перевезенні відповідно до акту №1175 є діючі конвенційні заборони на перевезення вагонів і вантажів, які слідують по УЗ та за її межі, наявність яких впливає на переробну спроможність станції та розміри руху. Причиною затримки в перевезенні відповідно до акту №9 є тимчасова перерва в перевезенні, що виникла не з вини залізниці. Отже, апеляційним господарським судом встановлені обставини складання актів №1175 та №9 від 03.10.2018.

Враховуючи наведене, судовою колегією відхиляються доводи апелянта про те, що зміст актів загальної форми №1775 та №9, отриманих від різних підрозділів відповідача, суттєво відрізняється між собою, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

У відповідності до п. 9, 10 зазначених Правил про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

В апеляційній скарзі скаржник стверджує, відповідачем складено акти загальної форми про факт затримки перевезення вагонів без участі представника позивача та без зазначення причин затримки. Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач, відповідно до змісту спірних накладних, не є вантажовласником. Відтак, у залізниці відсутній обов`язок надавати на підпис позивачу акти про затримку вагонів. Також, судова колегія звертає увагу на те, що стверджуючи про те, що відповідачем не доведено, що затримка перевезення сталася не в вини відповідача, апелянт водночас зазначає, що у відповідача наявний обов`язок надати на підпис позивачу акти загальної форми, в той час як таке підписання вимагається лише з боку вантажовласника та лише у випадку затримки в перевезенні з вини вантажовласника.

Крім того, Правилами користування вагонами і контейнерами не передбачено обов`язку надання на підпис вантажовласнику актів загальної форми, складених залізницею на підходах до станції призначення, а тому твердження позивача про неправомірне незастосування судом першої інстанції п. 8 зазначених Правил, апеляційним господарським судом не приймаються.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про залізничний транспорт» у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд на підставі повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування обставин під час вирішення справи в суді першої інстанції не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/2320/19 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/2320/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/2320/19 залишити без змін.

3. Справу №910/2320/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 17.10.2019