ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р. м.Київ Справа№ 925/361/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Чорногуза М.Г.

Козир Т.П.

за участю секретаря судового засідання: Короля Д.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 09.10.2019 року у справі №925/361/19 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Шполянські вісті"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.06.2019, повний текст якого складено та підписано 22.07.2019

у справі №925/361/19 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Шполянські вісті"

до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області

про визнання незаконним та скасування рішень.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Шполянські вісті" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області (далі-відповідач) про визнання незаконними та скасування рішень Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області №27-25.30/VIII від 06.11.2018 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою" та №32-64.31/VIII від 20.12.2018 "Про скасування рішення Шполянської міської ради".

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те що спірні рішення були прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, а тому є незаконними та підлягають скасуванню.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.06.2019 у справі №925/361/19 позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 32-64.31/VII від 20.12.2018 «Про скасування рішення Шполянської міської ради», а також присуджено до стягнення з Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Шполянські вісті» 1 921,00 грн судових витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що оскільки рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 32-64.31/VII від 20.12.2018 «Про скасування рішення Шполянської міської ради» прийнято відповідачем з перевищенням його повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування», тому підлягає скасуванню. Що стосується в частині відмови в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказав на те, що позивач не відноситься до суб`єктів права постійного користування земельних ділянок і був зобов`язаний переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на земельні ділянки, що перебували на праві постійного користування у його правонаступника. Оскільки з моменту реорганізації позивач таких дій не вчинив, то відповідач, у відповідності до своїх повноважень прийняв 06.11.2018 року рішення №27-25.30/УІІІ, яким припинено право постійного користування земельними ділянками 0,0530 га та 0,0053 га за адресою м.Шпола, вул. Лозуватська, 55 за Редакцією районної гази «ШПОЛЯНСЬКІ ВІСТІ» у зв`язку із припиненням останньої.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 26.06.2019 у справі №925/361/19 скасувати частково та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи , та на неправильне застосування норм матеріального права, а саме: п. «в» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України та ч.1 ст.9 Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації».

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №925/361/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді - Козир Т.П., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Шполянські вісті» на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.06.2019 та розгляд справи №925/361/19 призначено на 11.09.2019.

11.09.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Шполянські вісті» на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.06.2019 у справі №925/361/19 відкладено на 25.09.2019 та зобов`язано кожного із учасників справи надати суду до 23.09.2019 письмову інформацію про наступне:

- чи дотримано порядок реформування друкованих засобів масової інформації та редакцій який здійснюється, зокрема, у наступний спосіб: вихід органів державної влади, інших державних органів та органів місцевого самоврядування із складу засновників (співзасновників) друкованого засобу масової інформації та редакції з перетворенням редакції членами її трудового колективу у суб`єкт господарювання із збереженням назви, цільового призначення, мови видання і тематичної спрямованості друкованого засобу масової інформації? Якщо так, то чим підтверджується з поданням до суду відповідних матеріалів;

- протокол загальних зборів трудового колективу Редакції районної газети «Шполянські вісті», яким затверджено передавальний акт на 1 березня 2017 року (а.с.79-93 т.);

- Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Шполянські вісті»;

- розпорядження міського голови «Про перейменування об`єктів топоніміки міста Шпола» від 19.02.2016 №17, а також висновок постійної депутатської комісії з питань екології, охорони довкілля та регулювання земельних відносин від 01.11.2018, на підставі, зокрема яких і було прийнято рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області №27-25.30/VIII від 06.11.2018 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою".

20.09.2019 та 23.09.2019 на виконання вимог ухвали суду від 11.09.2019 учасниками справи надано відповідні завірені копії документів.

25.09.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника позивача надійшла заява, в якій просить приєднати до матеріалів справи копію акту №2 приймання-передачі до договору №2/03-01/19 про надання правової допомоги від 20.03.2019, копію платіжного доручення №874 від 09.09.2019 та відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

25.09.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 09.10.2019 та зобов`язано сторін надати належним чином засвідчені копії свідоцтва про право власності, на нерухоме майно, серія та номер: САЕ115018, видане 29.09.2010, видавник Шполянська міська рада, та інші документи відносно приватизації зазначеного нерухомого майна на які посилались сторони у судовому засіданні, однак не долученні до матеріалів справи.

08.10.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів представник позивача подав клопотання про залучення доказів в порядку ст.2 ГПК України та письмові пояснення по справі.

09.10.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи відповідь відповідача на адвокатський запит.

09.10.2019 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів представник відповідача подав заяву про приєднання до матеріалів справи відповідних документів.

09.10.2019 у судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати.

Представник відповідача у даному судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та підтримав доводи викладенні у відзиві.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стосовно позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 32-64.31/VII від 20.12.2018 «Про скасування рішення Шполянської міської ради», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, виходячи з наступного.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

У відповідності до ст.25 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України, визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до рішення Конституційного суду України № 7-рп/2009 (справа №1-9/2009 від 16.04.09) органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, стосовно скасування актів органів місцевого самоврядування Конституційним судом України закріплено кілька правових позицій, застосування яких, як вбачається зі змісту рішення Конституційного суду України, пов`язується з юридичними ознаками акта органу місцевого самоврядування та підставами його скасування.

Так, за загальним правилом, органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Орган місцевого самоврядування вправі за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Разом з тим, у разі, якщо ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, то вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не оспорюється учасниками справи, рішення Шполянської міської ради від 12.10.2004 №21-11/15 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та надання в постійне користування» було виконано 04.01.2005 року шляхом видачі Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою (а.с.26 т.1).

Таким чином, заначене рішення є актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію фактом його виконання.

В той же час, незважаючи на те, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування та вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання, відповідачнм своїм рішенням № 32-64.31/VII від 20.12.2018 було скасовано рішення Шполянської міської ради від 12.10.2004 №21-11/15 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та надання в постійне користування».

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 32-64.31/VII від 20.12.2018 суперечить нормам законодавства України та є таким, що прийняте відповідачем з перевищенням повноважень, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстнці про задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 32-64.31/VII від 20.12.2018 «Про скасування рішення Шполянської міської ради».

Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області №27-25.30/VIII від 06.11.2018 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою", колегія суддів заначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30 жовтня 1930 року було засновано газету «ШПОЛЯНСЬКІ ВІСТІ».

У 1993 році видано Свідоцтво про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації газета «ШПОЛЯНСЬКІ ВІСТІ».

20.01.2001 року до ЄДРПОУ внесено запис про Комунальне підприємство Редакція районної газети «ШПОЛЯНСЬКІ ВІСТІ» ().

Засновниками підприємства були: Шполянська районна державна адміністрація Черкаської області (), Шполянська районна рада (), Шполянська міська рада () та трудовий колектив Редакції районної газети «ШПОЛЯНСЬКІ ВІСТІ».

27.02.2004 року зареєстровано право власності за Редакцією газети «ШПОЛЯНСЬКІ ВІСТІ» () на нежиле приміщення, що знаходиться за його місцем державної реєстрації: вул. Лозуватська (Плоретарська), 55, м. Шпола, Черкаської області (форма власності - комунальна, частка - 1/1).

На підставі рішення Шполянської міської ради від 12.10.2004 року №21-11/15 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та надання в постійне користування» 04.01.2005 року відповідачем видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою (а.с.26 т.1).

Відповідно до заначеного вище Державного акту Редакції районної газети «Шполянські вісті» у постійне користування відповідачем передано земельні ділянки площами: 0,0053 га, кадастровий номер :01:001:0828; 0,0530 га, кадастровий номер:01:003:1102, які розташовані за адресою вул. Лозуватська (Плоретарська), 55, м. Шпола, Черкаської області.

29.09.2010 року взамін Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зареєстроване 27.02.2004, відповідачем на підставі рішення виконавчого комітету Шполянської міської ради від 30.08.2010 №234 було видано Свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення, що знаходиться за його місцем державної реєстрації: вул. Лозуватська (Плоретарська), 55, м. Шпола, Черкаської області (форма власності - комунальна, частка - 1/4).

20.03.2017 року Редакцію районної газети «ШПОЛЯНСЬКІ ВІСТІ» () в порядку перетворення, відповідно до положень Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» припинено та утворено Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакцію газети «ШПОЛЯНСЬКІ ВІСТІ» ().

Засновниками (учасниками) позивача з 20.03.2017 року є фізичні особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В матеріалах справи міститься передавальний акт (а.с.79-92 т.1), затверджений протоколом зборів трудового колективу Редакції районної газети «Шполянські вісті», відповідно до якого до правонаступника (позивача) перейшло, зокрема, право землекористування за Державним актом (серія ЯЯ №347782).

Крім того, як свідчать матеріали справи, 13.06.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Липя`нської сільської ради Шполянського району Черкаської області зареєстровано право власності за позивачем на нерухоме майно загальною площею 426,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (далі-нерухоме майно) (форма власності - приватна, розмір частки - 1/4, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер:САЕ115018, виданий 29.09.2010, видавник Шполянська міська рада) (а.с.72 т.1). При цьому, як встановлено вище, заначене нерухоме майно перебувало в комунальній власності, що вбачається, зокрема, з Свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення від 29.09.2010 року.

Предметом позову, зокрема, є визнання незаконним та скасування рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області №27-25.30/VIII від 06.11.2018 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою".

Зазначеним рішенням керуючись ст.ст.26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ст.141 Земельного кодексу України, розпорядженням міського голови «Про перейменування об`єктів топоніміки міста Шпола» від 19.02.2016 №17, враховуючи висновок постійної депутатської комісії з питань екології, охорони довкілля та регулювання земельних відносин від 01.11.2018, припинено права постійною користування земельними ділянками 0,0530 га та земельною ділянкою 0,0053 га за адресою АДРЕСА_1 . Також цим рішенням визнано таким, що втартив чинність Державний акт на право постійного користування земельними ділянками (серія ЯЯ №347782), який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди від 04.01.2005 року № 01.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач посилається на те, що відповідно до Державного акту (серія ЯЯ №347782) Редакції районної газети «Шполянські вісті» () у постійне користування відповідачем передано зазначені вище земельні ділянки. 20.03.2017 року Редакцію районної газети «Шполянські вісті» () в порядку перетворення, відповідно до положень Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» припинено та утворено Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакцію газети «Шполянські вісті» (). Тобто, як стверджує позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Шполянські вісті» є правонаступником Редакції районної газети «Шполянські вісті» без обмежень, в тому числі права користування земельним ділянками відповідно до Державного акту (серія ЯЯ №347782). Таким чином, оскільки позивач є правонаступником Редакції районної газети «Шполянські вісті», а припинення права користування земельною ділянкою з підстави припинення юридичної особи, зважаючи на положення ч.1 ст.141 Земельного кодексу України, допускається лише у випадку, коли припинення останньої виключає правонаступництво, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області №27-25.30/VIII від 06.11.2018 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою".

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в заначеній вище частині суд першої інстанції виходив із того, що позивач не відноситься до суб`єктів права постійного користування земельних ділянок і був зобов`язаний переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на земельні ділянки, що перебували на праві постійного користування у його правонаступника. Оскільки з моменту реорганізації позивач таких дій не вчинив, то відповідач, у відповідності до своїх повноважень прийняв 06.11.2018 року рішення №27-25.30/УІІІ, яким припинено право постійного користування земельними ділянками 0,0530 га та 0,0053 га за адресою м.Шпола, вул. Лозуватська, 55 за Редакцією районної гази «ШПОЛЯНСЬКІ ВІСТІ» у зв`язку із припиненням останньої.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Частиною 4 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статтею 172 Цивільного Ікодексу України визначені органи, через які діють територіальні громади у цивільних відносинах: територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Частина 8 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» чітко визначає, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування";

ґ) заклади освіти незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Механізм реформування друкованих засобів масової інформації, заснованих органами місцевого самоврядування, врегульовано Закону України "Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації".

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» встановлено, що дія цього Закону поширюється на друковані засоби масової інформації, засновниками (співзасновниками) яких є органи державної влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування (далі - друковані засоби масової інформації), і редакції друкованих засобів масової інформації, засновниками (співзасновниками) яких є органи державної влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування (далі - редакції).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про реформування державних та комунальних друкованих засобів масової інформації» рішення про реформування друкованого засобу масової інформації та редакції приймається їх засновниками (співзасновниками) за участю трудового колективу. Трудовий колектив редакції лише має пріоритетне право у визначенні способу реформування.

Згідно з частиною 2 статті 5 Закону України «Про реформування державних та комунальних друкованих засобів масової інформації» управління майном редакцій комунальних друкованих засобів масової інформації до завершення реформування здійснюється їх засновниками (співзасновниками).

Як зазначено в ч.1 ст. 7. вказаного Закону, вихід органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування із складу засновників (співзасновників) друкованого засобу масової інформації та редакції у разі відсутності у майні редакції державного (комунального) майна оформляється договором, що укладається між органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, що є засновниками (співзасновниками), та правонаступниками (у тому числі трудовим колективом редакції) відповідно до вимог цивільного законодавства. Зазначений договір, який обов`язково має містити умови забезпечення функціонування друкованого засобу масової інформації, збереження його назви, цільового призначення, мови видання і тематичної спрямованості, є підставою для подання правонаступниками заяви про перереєстрацію друкованого засобу масової інформації в порядку, визначеному Законом України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні".

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про реформування державних та комунальних друкованих засобів масової інформації» перетворення редакції членами її трудового колективу у суб`єкт господарювання здійснюється відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України.

У частині 3 статті 107 Цивільного Кодексу України зазначено, що передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про реформування державних та комунальних друкованих засобів масової інформації» у процесі реформування майно (крім приміщень і земельних ділянок), що на момент набрання чинності цим Законом перебувало на балансі редакції (майно, надане редакції засновниками (співзасновниками) друкованого засобу масової інформації та редакції у користування, та майно, придбане трудовим колективом редакції), передається у власність зазначеному суб`єкту господарювання безоплатно, за умови забезпечення функціонування друкованого засобу масової інформації, збереження його назви, цільового призначення, мови видання і тематичної спрямованості.

Приміщення, що перебувають у державній або комунальній власності, у яких на час реформування розташовувалися редакції, передаються в оренду строком не менше ніж на 15 років з розміром орендної плати, установленим для бюджетних організацій. Договір оренди укладається між редакцією та Фондом державного майна України (його регіональним відділенням) або відповідним органом місцевого самоврядування (ч.2 ст. 9 вказаного Закону).

Таким чином, враховуючи зазначені правові положення, в процесі реформування новостворене трудовим колективом підприємство - правонаступник комунального засобу масової інформації безоплатно не може отримати у власність приміщення та земельні ділянки, на яких вони розташовані, оскільки це прямо заборонено Законом. Колегією суддів встановлено, що ці об`єкти належать територіальній громаді (є комунальною власністю) і можуть передаватись лише в довгострокову оренду.

Більше того, відповідно до законодавства України позивач не відноситься до суб`єктів права постійного користування земельних ділянок і був зобов`язаний переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на земельні ділянки, що перебували на праві постійного користування у його правопопередника.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої існтанції, що оскільки правопопередник припив діяльність та з моменту реорганізації позивач таких дій не вчинив, то рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області №27-25.30/VIII від 06.11.2018 "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою" не суперечить нормам законодавства України та є таким, що прийняте відповідачем в межах повноважень, визначених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Посилання скаржника на правові висновки, викладені Верховним Судом України та Верховним Судом у справах №21-3а11, №911/4065/16, №922/1017/17, №916/1776/17, №907/916/17 та №924/1114/18 щодо застосування положень п. «в» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України відхиляються, оскільки викладені у даній справі висновки ґрунтуються на положенням Закону України «Про реформування державних та комунальних друкованих засобів масової інформації», який є у даному випадку є спеціальним Законом щодо врегулювання спірних правовідносини у цій справі, тому вони не є подібними.

Твердження позивача про те, що він в процесі реорганізації набув нерухоме майно безоплатно у власність, не відповідають наведеним приписам Закону. Крім того, в матеріалах справи відстуні будь-які рішення щодо включення даного майна до об`єктів комунальної власності, які підлягаю приватизації. Таким чином, у трудового колективу, було відсутнє право розпорядження нерухомим майном шляхом його безоплатної передачі у приватну власність позивача. Також, колегія суддів враховуює, що передавальний акт балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів Редакції районної газети «Шполянські вісті», затверджений рішенням загальних зборів трудового колективу Комунального підприємства Редакції районної газети «Шполянські вісті», не є правочином в розумінні Цивільного кодексу України, а тільки фіксує перелік оборотних та необоротних активів і документації, яка передавалась при реорганізації від Комунального підприємства Редакції районної газети «Шполянські вісті» до позивача. За вказаних вище обстави, також віхиляються посилання позивача на положення ст.120 Земельного кодексу України, як на підставу виникнення права землекористування на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача відповідно до Державного акту (а.с.26 т.1).

Доводи скаржника з приводу неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегією суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Шполянські вісті" на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.06.2019 у справі №925/361/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Черкаської області від 26.06.2019 у справі №925/361/19 залишити без змін.

3.Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Шполянські вісті".

4. Матеріали справи №925/361/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 17.10.2019.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді М.Г. Чорногуз

Т.П. Козир