ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.10.2019м. ДніпроСправа № 904/945/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е.
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОГРУПП", м. Дніпро
до Акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ", м. Дніпро
про видачу судового наказу
Без участі представників сторін
Господарським судом Дніпропетровської області розглянуто справу № 904/945/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррогрупп», м. Дніпро, до Акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет», м. Дніпро, про стягнення 6574,00 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2018 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррогрупп» до Акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет», про стягнення 6574,00 грн - задоволено в повному обсязі та присуджено до стягнення з відповідача 6574,00 грн боргу, 1921,00 грн судових витрат.

01.10.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррогрупп» до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про винесення додаткового рішення (в порядку ст. 244 Господарського процесуального кодексу України), в якій позивач свою позицію обґрунтовує тим, що задовольняючи позов, суд не вирішив питання про розподіл судових витрат щодо правової допомоги у розмірі 5000,00 грн, що згідно ст. 244 ГПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Таким чином, з урахуванням викладеного, позивач просить суд винести додаткове рішення у справі № 904/945/19 про стягнення з Акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррогрупп» витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Феррогрупп» 12.03.2019 звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» про стягнення боргу в сумі 6574,00 грн та відшкодування судових витрат, а саме сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн.

Позовні вимоги позивача ґрунтувались на невиконанні відповідачем Акціонерним товариством «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» умов договору поставки № 32ХА від 01.01.2017.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 01 січня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ", правонаступником якого є Акціонерне товариство "ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ" (відповідач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОГРУПП" (позивач, постачальник) укладено договір поставки № 32ХА, яким узгоджені всі істотні умови договору згідно вимог ст. 180 ГК України.

Позивач протягом травня-липня 2017 року поставив відповідачу товар на загальну суму 38 859 416,32 грн. Проте, відповідач лише частково розрахувався за отриманий товар у розмірі 38 852 842,32 грн, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 6 574,00 грн, яка і присуджена до стягнення з відповідача на користь позивача.

Досліджені судом первинні документи акти приймання металів чорних (вторинних) та товарно-транспортні накладні, копії яких наявні у матеріалах справи №904/945/19, містять всі обов`язкові реквізити, передбачені ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та в розумінні вказаного Закону є первинними й такими, що в повній мірі підтверджують здійснення відповідних господарських операцій з поставки товару та зміни у майновому стані позивача, а відтак, повністю підтверджують факт відбуття господарських операцій з поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп" Акціонерному товариству "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" обумовлених договором товарів. Таким чином, суд дослідив первинні документи - договір поставки № 32ХА від 01.01.2017 та акти приймання металів чорних (вторинних) та товарно-транспортними накладними до цього договору, встановив, що ці документи є такими, що в повній мірі підтверджують здійснення відповідних господарських операцій з поставки товару та змін у майновому стані позивача і свідчать про реальність здійснених господарських операцій з постачання брухту чорних металів від ТОВ "Феррогрупп" до АТ "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет".

Враховуючи викладене, судом задоволено в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 6574,00 грн та відшкодовано сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Позивач у заяві від 27.08.2019 про винесення додаткового рішення порушує питання про відшкодування витрат, пов`язаних з витратами на правову допомогу.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак, матеріали справи № 904/945/19 не містять вимог, попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які очікує понести при розгляді справи, письмових доказів отримання позивачем правової допомоги при розгляді даної справи №904/945/19 і сплати вартості цих послуг. Відповідні докази та документи не додані позивачем і до заяви ТОВ «Феррогрупп» за № 331/19 від 27.08.2019 про винесення додаткового рішення.

Отже, за викладених обставин вбачається, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Феррогрупп» заява необґрунтована, відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої позивачем заяви та необхідність ухвалення з цього приводу додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОГРУПП" (49017, м. Дніпро, вул. Караваєва, буд. 39, ) про винесення додаткового рішення відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового додаткового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 11.10.2019.

Суддя Н.Е. Петренко