УХВАЛА

м. Київ

02.10.2019Справа № 910/8149/19

За позовом Заступника військового прокурора Західного регіону України (79007, м. Львів, вул. Клепарівська, буд. 20) в інтересах держави в особі

1. Міністерства оборони України (03168, м. Київ, Проспект Повітрофлотський, буд.6)

2. Західного територіального квартирно - експлуатаційного управління (79007, Львівська область, м. Львів, вул. Ветеранів, буд. 2)

до Публічного акціонерного товариства "РВС Банк" (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша будівельно - монтажна група" (01601, м. Київ, Печерський узвіз, 5, каб. 109, ).

про стягнення 129 990, 00 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від прокуратури: Набієва М.І.;

Від позивачів 1, 2: Черняк Ю . І . ;

Від відповідача: Бабенко Ю.В.;

Від третьої особи: не з`явився .

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі - позивач 1) та Західного територіального квартирно - експлуатаційного управління (далі - позивач 2) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "РВС Банк" (далі - відповідач) про стягнення 129 990, 00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги прокурор зазначає, що Публічне акціонерне товариство "РВС Банк" не виконало умови банківської гарантії № 3240-18Г від 25.05.2018 у визначені гарантією строки та просить стягнути суму визначену в гарантії на користь позивача 2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2019 року позовну заяву залишено без руху, встановлено прокурору строк та спосіб для усунення недоліків.

У встановлений судом строк прокурором усунуто недоліки вказані в ухвалі Господарського суду міста Києва від 03.07.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2019 відкрито провадження у справі № 910/8149/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно - монтажна група», судове засіданні призначено на 02.09.2019 року.

09.08.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду та відзив на позовну заяву.

23.08.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

02.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача 2 надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Представники позивача 2 та третьої особи у судове засідання 02.09.2019 не з`явились.

Судом у судовому засіданні 02.09.2019 відкладено розгляд клопотання про залишення позову без розгляду до встановлення фактичних обставин справи.

Судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про оголошення перерви у зазначеній справі до 02.10.2019, яку занесено до протоколу судового засідання.

06.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника Військової прокуратури західного регіону України надійшла відповідь на відзив.

16.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

19.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача - 1 надійшли письмові пояснення по справі.

23.09.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представника Військової прокуратури Західного регіону України надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов`язаної з нею іншої справи № 910/13967/18.

Представник прокуратури підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача підтримав клопотання про залишення позову без розгляду.

Представник прокуратури заперечив щодо задоволення клопотання про залишення позову без розгляду.

Представники позивачів 1, 2 заперечили щодо задоволення клопотання про залишення позову без розгляду.

Розглянувши у судовому засіданні 02.10.2019 клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд встановив наступне.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Законом України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 3 цієї норми прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналіз положень частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність захисту" може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 923/129/17, від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі № 906/240/18, від 01.11.2018 у справі № 910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18.

У поданому позові прокурор просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "РВС Банк" банківську гарантію № 3240-18Г від 25.05.2018, виданою ПАТ "РВС Банк" на користь Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління у розмірі 129 990, 00 грн.

Звертаючись із даною позовною заявою в інтересах держави прокурор вказує, що Міністерство оборони України та Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління неналежним чином здійснюють захист державних інтересів.

В той же час, прокурором у позовній заяві не зазначено в чому саме полягає неможливість позивачів звернутися з відповідним позовом про стягнення суми банківської гарантії оскільки, позивачі, в особі яких в інтересах держави з позовом до суду звернувся Заступник Військового прокурора Західного регіону України, мають підстави і можливість самостійно захищати свої права за Банківською гарантією 3240-18 Г від 25.05.2018 і прокурор не довів неможливості реалізації такого захисту самим позивачем.

Крім того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо). Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 922/901/17, від 31.10.2018 у справі № 910/6814/17 та від 06.02.2019 у справі № 927/246/18.

Разом з тим, відповідно статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (пункти 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Менчинська проти Росії", пункт 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мартіні проти Франції").

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

З огляду на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання відповідача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню з огляду на відсутність передбачених законом виключних підстав, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави.

У зв`язку з залишенням позову без розгляду клопотання заступника Військового прокурора Західного регіону України про зупинення провадження у справі до вирішення пов`язаної справи № 910/13967/18 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Акціонерного товариства «РВС Банк» про залишення позову без розгляду задовольнити.

2. Позов Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Західного територіального квартино-експлуатаційного управління до Публічного акціонерного товариства "РВС Банк" про стягнення 129 990, 00 грн залишити без розгляду.

3. Клопотання Заступника військового прокурора Західного регіону України про зупинення провадження у справі № 910/8149/19 до вирішення пов`язаної справи № 910/13967/18 залишити без розгляду.

4. Ухвала набирає законної сили 02.10.2019 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.10.2019 року.

Суддя М.Є. Літвінова