РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.10.2019Справа № 910/10567/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРОПРЕСС СТАЛЬ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІЛ ІНЖИНІРИНГ" про стягнення 400 332,67 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив про стягнення з відповідача 295 444,00 грн. основного боргу, 77 909,88 грн. неустойки, 6566,00 грн. 3% річних та 20 412,79 грн. інфляційних втрат за договором підряду на виготовлення продукції №12/07-1 від 12.07.2016 року на підставі ст.ст. 11, 509, 526, 626, 712 ЦК України, ст.ст. 20, 173, 174, 193, 222 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2019 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.07.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРОПРЕСС СТАЛЬ" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТІЛ ІНЖИНІРИНГ" (далі - покупець) було укладено договір підряду на виготовлення продукції №12/07-1 (далі - договір), за умовами якого (п. 1.1. договору) замовник доручає, а постачальник приймає на себе обов`язок виготовити продукцію з матеріалу постачальника за кресленнями (ескізами) замовника, узгодженими з постачальником, і поставити виготовлену продукцію замовнику, а замовник зобов`язується прийняти виготовлену продукцію і оплатити її на умовах, передбачених цим договором.

Найменування продукції, її кількість, якість (стандарт, ТУ), вартість одиниці маси готової продукції і терміни виготовлення продукції наведені в специфікаціях (додатках) (п.1.2. договору).

Згідно з п. 3.4. договору право власності на виготовлену продукцію переходить від постачальника до замовника в момент підписання видаткової накладної.

Відповідно до п. 6.2. договору сторонами було погоджено, що платежі за договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунок постачальника, вказаний в пункті 11 даного договору:

- 50% від суми відповідної специфікації - протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання специфікації;

- інші 50 % від належної суми оплати - протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання повідомлення виконавця про готовність продукції до відвантаження, але в будь-якому випадку до відвантаження готової продукції.

Видатковими накладними № 776 від 28.09.2018 року на суму 728 190,00 грн, № 287 від 25.03.2018 року на суму 118 974,00 грн, № 79 від 04.02.2018 року на суму 118 500,00 грн, які містяться в матеріалах справи, підтверджується факт поставки позивачем відповідачу товару на суму 965 664,00 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки товару відповідачу, а відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо його оплати та на даний час має перед позивачем основну заборгованість в розмірі 295 444,00 грн з урахуванням часткової оплати.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 295 444,00 грн основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищезазначеного, у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленого товару, позивачем нараховано відповідачеві 6 566,00 грн 3 % річних та 20 412,20 грн інфляційних витрат.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 6 566,00 грн 3 % річних та 20 412,20 грн інфляційних витрат обґрунтовані та позов у цій частині також підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з умовами п. 7.2. договору якщо строки виконання прийнятих зобов`язань не дотримуються, боржник сплачує кредитору неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення. Нарахування неустойки проводиться за весь період прострочення.

Так, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати товару, позивачем на підставі п. 7.2. договору нараховано до стягнення 77 909,88 грн неустойки.

Позовні вимоги в частині стягнення неустойки також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІЛ ІНЖИНІРИНГ" (04053, м.Київ, провулок Киянівський, будинок 3-7; код 37081090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНЕПРОПРЕСС СТАЛЬ" (49033, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, будинок 139; код 30922208) 295 444 (двісті дев`яносто п`ять тисяч чотириста сорок чотири) грн. 00 коп. основного боргу, 77 909 (сімдесят сім тисяч сто дев`ятсот дев`ять) грн. 88 коп. неустойки, 20 412 (двадцять тисяч чотириста дванадцять) грн. 79 коп. інфляційних втрат, 6 566 (шість тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн. 00 коп. 3% річних та 6 004 (шість тисяч чотири) грн. 99 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 15.10.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна