ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2978/19

за позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ", Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення у розмірі 10443610, 33 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача Вагнер Д.В., дов. №1-860 від 29.05.2019

від відповідача Сидорчук І.С., дов. №16/2019 від 28.05.2019

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" про стягнення 10443610, 33 грн, з яких: 9076489, 89 грн заборгованість за надані послуги, 1056679, 16 грн - пеня, 218223, 83 грн - інфляційні збитки, 89217, 45 грн - 3% річних.

Ухвалою суду від 15.07.2019 прийнято справу № 904/2978/19 до свого провадження. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 12.08.2019.

Через канцелярію суду, 08.08.2019 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому, зокрема, відповідач виклав клопотання про зменшення розміру пені на 50 та відстрочку виконання рішення суду до 01.11.2019.

Позивач у судовому засіданні 12.08.2019 надав відповідь на відзив.

У судовому засіданні 12.08.2019 було оголошено перерву до 09.09.2019.

Ухвалою суду від 09.09.2019 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 30.09.2019.

В судовому засіданні 30.09.2019 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами умов договору на транспортування природного газу № 18/1-ТКЕ від 14.12.2017 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 526, 530, 612, 625 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач вказує на те, що він перебуває в скрутному фінансовому стані, оскільки здійснює господарську діяльність з виробництва теплової енергії, яка постачається КП КМР «Тепломережі» для централізованого опалення споживачів частини м. Кам`янська, а тому його фінансовий стан залежить від сплати споживачами заборгованості за спожитий природний газ.

Відповідачем вказано на відсутність у позивача збитків внаслідок порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання.

Разом із відзивом позивачем було заявлено клопотання про зменшення нарахованого позивачем розміру пені на 50% та відстрочення виконання рішення суду до 01.11.2019, які також обґрунтовані тяжким фінансовим станом підприємства.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач вважає, що скрутне фінансове становище відповідача не звільняє його від відповідальності за прострочення виконання господарського зобов`язання, яке виникло в наслідок неналежного виконання умов спірного договору.

Також, позивач заперечує проти задоволення клопотань відповідача про зменшення нарахованого позивачем розміру пені на 50% та відстрочки виконання рішення суду до 01.11.2019.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

14.12.2017 між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (правонаступником якого є Акціонерне товариства «Укртрансгаз», далі позивач, оператор) та Приватним акціонерним товариством «Дніпровська теплоелектроцентраль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Дніпровська теплоелектроцентраль», далі відповідач, замовник) було укладено договір на транспортування природного газу № 18/1-ТКЕ (далі - договір).

Відповідно до пункту 2.1 договору, оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Строк дії договору встановлено у пункті 17.1 до 31 грудня 2018 року.

Відповідно до абз. 2 п. 17.1 договору, останній вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

На виконання умов договору, позивач у період листопад 2018 березень 2019 надав відповідачу послуги з транспортування природного газу на загальну суму 9079489, 89 грн, що підтверджується відповідними актами, підписаними обома сторонами (арк. с.21-25).

Відповідно до пункту 8.3 договору, остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акт наданих послуг.

З урахуванням положень пункту 8.3 договору, строк оплати вартості наданих позивачем у період листопад 2018 березень 2019 є таким, що настав.

Відповідач надані позивачем у період листопад 2018 березень 2019 послуги не оплатив, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 9079489, 89 грн, про що сторони дійшли згоди, підписавши акт звірки розрахунків станом на 31.03.2019.

У зв`язку із несплатою відповідачем вартості наданих послуг у строки, встановлені договором, позивач нарахував йому пеню у розмірі 1056679, 16 грн, 3% річних у розмірі 89217, 45 грн та інфляційні втрати у сумі 218223, 83 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання послуг.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, строк оплати наданих послуг на суму 9079489, 89 грн є таким, що настав.

На момент розгляду справи доказів оплати відповідачем вартості наданих послуг у розмірі 9079489, 89 грн до суду не надано.

А тому позовна вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 9079489, 89 грн підлягає задоволенню.

Щодо суми пені, 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 13.5 договору, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг, позивачем нараховано пеню у розмірі 1056679, 16 грн за період з 21.12.2018 по 20.06.2019.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 89217, 45 грн за період з 21.12.2018 по 20.06.2019 та інфляційних втрат у сумі 218223, 83 грн за період січень-травень 2019.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат є вірними.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 218223, 83 грн, 3% річних у розмірі 89217, 45 грн та пені у розмірі 1056679, 16 грн.

Щодо клопотань відповідача про зменшення розміру пені на 50 % та відстрочку виконання рішення суду до 01.11.2019

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення судом пені на 50% відповідно до статті 233 Господарського кодексу України та частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України.

Частинами 1 та 2 статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; строк прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання, відповідність/невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Відповідно до частини першої статті 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

За приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, обов`язковою умовою надання відстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення, які заявник повинен довести відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, відповідачем не доведено наявності виняткових обставин, з наявністю яких законодавець пов`язав виникнення підстав для зменшення розміру штрафних санкцій та відстрочення виконання рішення суду. ОСОБА_1 фінансове становище мають однаково як позивач, так і відповідач, а тому таку обставину суд не приймає у якості виняткової, у розумінні статей 233, 331 Господарського кодексу України.

Враховуючи, що заборгованість за договором на транспортування природного газу № 18/1-ТКЕ від 14.12.2017, на яку нарахована пеня, відповідачем не сплачена у повному обсязі, строк порушення грошового зобов`язання є значним, розмір пені по відношенню до основного боргу є не надмірно великим (11,6%), а відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності у нього можливості виконання рішення суду з умовою відстрочення його виконання до 01.11.2019, суд не вбачає підстав для зменшення присудженого до стягнення розміру пені на 50 % та відстрочки виконання рішення суду до 01.11.2019.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у розмірі 156654, 15 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 331, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Заводська, 2; ідентифікаційний код 00130820) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019, 89 грн основного боргу, 1056679, 16 грн пені, 89217, 45 грн 3% річних, 218223, 83 грн інфляційних втрат та 156654, 16 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні клопотань відповідача про зменшення розміру пені на 50 % та відстрочку виконання рішення суду до 01.11.2019 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 08.10.2019

Суддя В.І. Ярошенко