УХВАЛА

17 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 914/1042/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Могила С.К.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.08.2019 та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.05.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Софро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокме",

про стягнення заборгованості,

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору

ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокме"

про визнання недійсним договору поставки

ВСТАНОВИВ:

10.09.2019 ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.08.2019 та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.05.2019 через суд апеляційної інстанції до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини третьої статті 290 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

За змістом частини першої статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Положеннями частини першої статті 58 вказаного Кодексу встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з частиною третьою статті 1312 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

При цьому положеннями підпункту 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01.01.2017; у судах апеляційної інстанції - з 01.01.2018; у судах першої інстанції - з 01.01.2019. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Отже, з 01.01.2017 представництво у Верховному Суді як суді касаційної інстанції, у провадженнях, розпочатих після 30.09.2016, має здійснюватися адвокатом, тобто особою, яку як адвоката уповноважено здійснювати представництво у суді.

Матеріалами справи підтверджується, що провадження у справі №914/1042/18 порушено ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.06.2018, тобто після набрання чинності 30.09.2016 Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VIII від 02.06.2016.

Відтак, при оскарженні судових рішень у справі №914/1042/18 в касаційному порядку, учасники справи повинні враховувати вимоги статей 1311, 1312 Конституції України щодо представництва інтересів держави та інших осіб в суді касаційної інстанції виключно прокурорами та адвокатами.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана нею самостійно, без врахування вищенаведених правових положень, а отже підписана особою, не уповноваженою на її підписання у встановленому законодавством порядку, у зв`язку з чим така касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі частини сьомої статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційну скаргу належить залишити в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 56, 58, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.08.2019 та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.05.2019 повернути заявникові.

2. Копію цієї ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути заявникові.

3. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

С.К. Могил