РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019Справа № 910/1069/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Ваховській К.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО"

про стягнення заборгованості у розмірі 2 828 222,76 грн

Представники сторін:

від позивача: Тума О.В.,

від відповідача: Міхальов А.О., Левченко Д.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інлайн" до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 2 828 222,76 грн заборгованості за договором підряду № 304/03-11 від 25.11.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/1069/17.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у порушення умов договору підряду № 304/03-11 від 25.11.2011 не оплатив виконані роботи за цим договором на суму 1 337 630,77 грн, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у сумі 1 337 630,77 грн, а також тим, що до відповідача необхідно застосувати відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та стягнути 133 140,07 грн 3% річних, 1 357 451,92 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Чинчин О.В.) від 01.03.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017, позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" 1 337 630,77 грн заборгованості, 133 140,07 грн 3 % річних, 1 342 361,77 грн інфляційних втрат та судовий збір. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 07.02.2018 касаційну скаргу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 у справі №910/1069/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Щербаков С.О.) від 31.05.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019, у задоволенні позову відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" 46 665,68 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 50 908,01 грн. судового збору за подання касаційної скарги; заяву Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 задоволено; здійснено поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" заборгованість у розмірі 1 337 630,77 грн, 3% річних у розмірі 133 140,07 грн, інфляційні у розмірі 1 342 361,77 грн та судовий збір у розмірі 42 196,99 грн.

Постановою Верховного Суду від 15.05.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 та на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17 задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17 скасовано; справу № 910/1069/17 направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями справу № 910/1069/17 передано на розгляд судді Трофименко Т.Ю.

Ухвалою від 28.05.2019 суд прийняв справу № 910/1069/17 до свого провадження, підготовче засідання у справі № 910/1069/17 призначив на 24.06.2019.

20.06.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява про поворот виконання рішення.

21.06.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення з урахуванням постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 910/1069/17 та заява про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

У підготовче засідання 24.06.2019 з`явився представник відповідача. Представник позивача в підготовче засідання не з`явився.

У підготовчому засіданні суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив задовольнити заяву позивача про відкладення підготовчого засідання та відкласти підготовче засідання на 24.07.2019.

17.07.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшов супровідний лист з додатками (докази направлення пояснень на адресу відповідача, заява про поворот виконання рішення, заперечення на відзив).

У підготовче засідання 24.07.2019 з`явилися представники сторін.

У підготовчому засіданні суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосити перерву в підготовчому засіданні на 02.09.2019.

У підготовче засідання 02.09.2019 з`явилися представники сторін.

Представник відповідача подав клопотання про заміну сторони правонаступником, просив замінити Державне підприємство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" його на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" у зв`язку з реорганізацією.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Згідно зі ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України № 321 від 29.07.2019 «Деякі питання створення приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО"» наказано створити приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" шляхом перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (п. 1), вважати ПрАТ «НЕК «Укренерго» правонаступником державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (п. 6).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне підприємство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (ідентифікаційний код 00100227) припинено як юридична особа 29.07.2019 (номер запису: 5009282).

Разом з тим, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про юридичну особу -Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (ідентифікаційний код 00100227), яке є правонаступником Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО".

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" є правонаступником Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", а тому наявні підстави для заміни відповідача у справі № 910/1069/17 на Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО".

У підготовчому засіданні 02.09.2019 суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про заміну відповідача у справі № 910/1069/17 його правонаступником - Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО".

У підготовчому засіданні Судом вчинено всі дії, визначені частиною другою статті 182 Господарського процесуального кодексу України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

02.09.2019 суд постановив ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на16.09.2019.

В судове засідання 16.09.2019 не з`явилися представники сторін.

В судовому засіданні суд, не виходячи до нарадчої кімнати, оголосив перерву до 18.09.2019.

В судове засідання 18.09.2019 не з`явилися представники сторін.

В судовому засіданні суд, не виходячи до нарадчої кімнати, оголосив перерву до 30.09.2019.

26.09.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано додаток до договору № 304/03-11 від 25.11.2011.

В судове засідання 30.09.2019 не з`явилися представники сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 30.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.11.2011 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інлайн" (генеральний підрядник) укладено договір підряду №304/03-11 (надалі також - договір), умовами якого генпідрядник зобов`язується у 2011-2015 роках на свій ризик власними та/або залученими силами з власних матеріальних ресурсів на підставі наданої замовником належним чином оформленої та затвердженої проектно-кошторисної документації, виконати та здати замовнику в установлений цим договором строк Закінчені роботи - об`єкт будівництва, а саме: "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва", а замовник зобов`язався надати генпідряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати проектно-кошторисну та іншу необхідну дозвільну документацію, затверджену в установленому порядку, прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Найменування робіт: Виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт за проектом "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25" в Шевченківському районі м. Києва. Основні параметри, визначені проектно-кошторисною документацією: 9-ти поверхова будівля з цокольним поверхом та надземним переходом на рівні 3 поверху, загальною площею 10117, 2 м2, корисною площею 8861,2 м2. Склад, обсяг робіт та строк виконання робіт може бути переглянутий в процесі будівництва у разі внесення замовником змін до проектно-кошторисної документації з дотриманням вимог, передбачених п. 53 Загальних умов та з урахуванням вимог законодавства про здійснення державних закупівель. (п.п. 1.2, 1.3 договору).

Згідно з п. 3.1. договору, ціна робіт з будівництва об`єкта за цим договором є договірною, відповідає пропозиції генпідрядника, визначеного переможцем закупівлі, та визначається сторонами на підставі затвердженого робочого проекту.

Пунктами 3.2. та 3.3. договору визначено, що договірна ціна є твердою. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Загальна ціна договору складає 100 141 559, 00 грн., крім того ПДВ (20 %) - 20 028 311, 80 грн. Всього з ПДВ (20 %) - 120 169 870, 80 грн. Джерелом фінансування виконання робіт за договором є власні кошти замовника. При зміні джерела фінансування сторонами вносяться відповідні зміни та укладається додаткова угода до цього договору.

Ціна договору складається з: вартості будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт згідно з Протоколом погодження Договірної ціни (Додаток № 1 до цього Договору) та Розрахунком Договірної ціни (Додаток № 2 до цього Договору) - 111 680 949, 60 грн. з ПДВ; та вартості обладнання згідно з Розрахунком вартості обладнання (Додаток № 3 до цього Договору) - 8 488 921,20 грн. з ПДВ (п. 3.4. договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, розрахунки проводяться шляхом оплати авансів по кожному етапу виконаних робіт та оплати виконаних робіт в межах фінансових можливостей замовника та календарного графіку фінансування на поточний рік. Замовник здійснює авансові платежі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок генпідрядника протягом 60 банківських днів з моменту підписання цього договору, а в подальшому на підставі письмового звернення та оригіналу рахунку генпідрядника протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту такого звернення, та в межах загальної суми авансу - до 30% від ціни Договору.

Оплата виконаних генпідрядником робіт проводиться замовником проміжними щомісячними платежами в міру виконання робіт (п.4.3 договору).

Згідно з п. 4.5. договору, проміжні платежі за виконані роботи здійснюються замовником в розмірі 95 %. Утримані кошти у розмірі 5 % від вартості виконаних робіт замовник сплачує (повертає) генпідряднику у двотижневий термін з моменту здачі об`єкта в експлуатацію, підписання акта з прийняття об`єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядника.

Пунктом 4.6. договору встановлено, що після підписання Акта та Довідки, передбачених п.4.4 цього договору, протягом 30 (тридцяти) банківських днів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи за вирахуванням суми авансу, зазначеної в довідці. Оплата за поставлене генпідрядником обладнання здійснюється Замовником за вирахуванням суми авансу протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня фактичної поставки такого обладнання на будівельний майданчик, що підтверджуються відповідними документами.

Відповідно до п.11.1. договору, приймання - передача виконаних і закінчених робіт (об`єкта будівництва) проводиться у порядку, встановленому цим Договором, законодавчими та нормативно - правовими актами, що стосуються питань будівництва. Після одержання повідомлення Генпідрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) Замовник зобов`язаний негайно розпочати їх приймання.

Здача-приймання об`єкта будівництва в експлуатацію здійснюється відповідно до діючого на момент здачі-прийняття порядку. Перелік документів, які оформлюються під час здачі об`єкта будівництва в експлуатацію, повинен відповідати нормам актів законодавства, нормативно-правових та нормативних актів України, чинними на момент прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Пунктом 11.14. договору визначено, що підписання документу, який засвідчує готовність об`єкта до експлуатації є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно з п.11.5. договору, генпідрядник протягом строку здійснення будівництва об`єкта (виконання робіт) складає, підписує та надає замовнику для підписання Акти виконаних будівельних робіт та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

Цей Договір набуває законної сили з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2015 року, але в будь - якому випадку до повного виконання зобов`язань сторонами. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення та від невиконання зобов`язань за договором (п.16.1. договору).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011 позивачем у період з березня 2012 року по липень 2013 року виконані роботи "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва" на загальну суму 56 572 616,11 грн., а відповідачем прийняті вказані роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №1 від 26.03.2012, №2 від 26.03.2012, №3 від 26.03.2012, №4 від 30.03.2012, №5 від 30.03.2012, №6 від 31.05.2012, №7 від 31.05.2012, №8 від 30.06.2012, №9 від 30.06.2012, №11 від 30.07.2012, №12 від 30.07.2012, №13 від 31.08.2012, №14 від 31.08.2012, №15 від 28.09.2012, №16 від 28.09.2012, №17 від 31.10.2012, №18 від 31.10.2012, №19 від 30.11.2012, №20 від 30.11.2012, №21 від 19.12.2012, №22 від 31.01.2013, №23 від 28.02.2013, №24 від 29.03.2013, №25 від 31.05.2013, №26 від 08.07.2013 та довідками про вартість виконаних будівельних робіт.

Проте, відповідач свої зобов`язання з оплати виконаних робіт виконав частково на суму 55 234 985,34 грн., що підтверджується копіями банківських виписок.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань з повної оплати робіт за договором, у Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1 337 630,77 грн. Крім того, враховуючи несвоєчасне погашення заборгованості, позивач просить суд також стягнути з відповідача 1 357 451,92 грн інфляційних втрат за період з 10.05.2012 по 12.12.2016 та 133 140,07 грн 3 % річних за період з 10.05.2012 по 12.12.2016.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 844 Цивільного кодексу України встановлено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як встановлено судом вище, між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інлайн" (генеральний підрядник) укладено договір підряду №304/03-11 (надалі також - договір), умовами якого генпідрядник зобов`язується у 2011-2015 роках на свій ризик власними та/або залученими силами з власних матеріальних ресурсів на підставі наданої замовником належним чином оформленої та затвердженої проектно-кошторисної документації, виконати та здати замовнику в установлений цим договором строк Закінчені роботи - об`єкт будівництва, а саме: "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва", а замовник зобов`язався надати генпідряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати проектно-кошторисну та іншу необхідну дозвільну документацію, затверджену в установленому порядку, прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Судом також встановлено, що на виконання умов договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011 позивачем у період з березня 2012 року по липень 2013 року виконані роботи "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва" на загальну суму 56 572 616,11 грн., а відповідачем прийняті вказані роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №1 від 26.03.2012, №2 від 26.03.2012, №3 від 26.03.2012, №4 від 30.03.2012, №5 від 30.03.2012, №6 від 31.05.2012, №7 від 31.05.2012, №8 від 30.06.2012, №9 від 30.06.2012, №11 від 30.07.2012, №12 від 30.07.2012, №13 від 31.08.2012, №14 від 31.08.2012, №15 від 28.09.2012, №16 від 28.09.2012, №17 від 31.10.2012, №18 від 31.10.2012, №19 від 30.11.2012, №20 від 30.11.2012, №21 від 19.12.2012, №22 від 31.01.2013, №23 від 28.02.2013, №24 від 29.03.2013, №25 від 31.05.2013, №26 від 08.07.2013 та довідками про вартість виконаних будівельних робіт, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Проте, відповідач свої зобов`язання з оплати виконаних робіт виконав частково на суму 55 234 985,34 грн., що підтверджується копіями банківських виписок, наявними в матеріалах справи.

Про стягнення неоплаченої частини підрядних робіт за договором за вказаний період з березня 2012 року по липень 2013 року у загальному розмірі 1 337 630,77 грн і йдеться у поданому Товариством з обмеженою відповідальністю "Інлайн" позові.

У статті 4 договору - «Порядок здійснення оплати» сторонами погоджено порядок здійснення розрахунків за договором.

Так, оплата виконаних Генпідрядником робіт проводиться Замовником проміжними щомісячними платежами в міру виконання робіт. (п.4.3 договору).

Розрахунки здійснюються на підставі типових форм первинних облікових документів у будівництві, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України «Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві» від 04.12.2009р. № 554, а саме:

- «Акту приймання виконаних будівельних робіт» (форма № № КБ-2в), надалі - Акт;

- «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (форма № КБ-3), надалі - Довідка. (п. 4.4. договору)

Проміжні платежі за виконані роботи здійснюються замовником (відповідачем) в розмірі 95 %. Утримані кошти в розмірі 5% від вартості виконаних робіт замовник сплачує (повертає) генпідряднику (позивачу) у двотижневий термін з моменту здачі об`єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об`єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником. (п. 4.6. договору)

При цьому суд зазначає, що, скасовуючи рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 у цій справі, та передаючи справу № 910/1069/17 на новий розгляд, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 07.02.2018 визначив, враховуючи положення п. 4.5 договору, що утримані кошти в розмірі 5 % від вартості виконаних робіт, що становить 1 337 630,77 грн, є сумою основного боргу відповідача за договором.

Надалі постановою Верховного Суду від 15.05.2018 постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У вказаній постанові суду касаційної інстанції, зазначено, зокрема, таке:

« В постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у даній справі містяться вказівки які судам необхідно було врахувати при новому розгляді справи, зокрема з`ясувати чи є в цьому випадку поведінка відповідача добросовісною та чи вживав він всіх доступних заходів для введення об`єкта в експлуатацію.

Згідно частини 1 статті 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Всупереч вказаним вимогам закону, судами попередніх інстанцій при новому розгляді справи не враховано зазначених вказівок суду касаційної інстанції та не з`ясовано чи є поведінка відповідача добросовісною та чи вживав він всіх доступних заходів для введення об`єкта в експлуатацію.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч вказаним вимогам закону, судами попередніх інстанцій належним чином не досліджено листи № 07/07-7/4791 від 22.04.2013, № 07/07-7/2919 від 12.03.2013, № 07/07-7/10140 від 27.08.2013, № 07/07-2/11959 від 23.10.2014 та не встановлено того, чи з огляду на зміст цих листів, поведінка відповідача є добросовісною та чи вживав він всіх доступних заходів для введення об`єкта в експлуатацію.

Також, всупереч вказаним вимогам закону, судами попередніх інстанцій не надано правової оцінки умовам договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011 та зокрема п.17.12.».

Враховуючи наведене Верховний Суд вказав, що при новому розгляді суду необхідно дослідити зібрані у справі докази, зокрема листи № 07/07-7/4791 від 22.04.2013, № 07/07-7/2919 від 12.03.2013, № 07/07-7/10140 від 27.08.2013, № 07/07-2/11959 від 23.10.2014 та надати їм належну оцінку, встановити, з огляду на зміст цих листів, чи поведінка відповідача є добросовісною та чи вживав він всіх доступних заходів для введення об`єкта в експлуатацію, надати оцінку умовам договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011 та зокрема п.17.12, дослідити та встановити те, чи наявна у позивача реальна можливість здати в експлуатацію об`єкт будівництва визначений у договорі підряду №304/03-11 від 25.11.2011, з урахуванням чинності чи не чинності на час розгляду справи договору підряду №304/03-11 від 25.11.2011, повно та всебічно дослідити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, їх належності та допустимості, доводам та запереченням сторін і в залежності від встановленого та вимог закону, з урахуванням зауважень викладених в цій постанові, постановити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до статті 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Враховуючи вказівки Верховного Суду при новому розгляді справи № 910/1069/17, детально вивчивши обставини спірних правовідносин сторін, суд зазначає таке.

Одним із основоположних принципів приватноправового регулювання є закріплений в п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України принцип свободи договору, відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 цього Кодексу).

Правовідносини з надання виконання робіт за своєю правовою природою є договірними правовідносинами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали договір підряду, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись, що свідчить як про реалізацію сторонами свободи договору, так і недопущення порушення умов цього договору.

При цьому, сторони повинні розуміти, що виконання однієї умови договору є наслідком виконання іншої, а отже, що ці умови є взаємопов`язаними.

Реалізуючи свою свободу договору, у п. 4.5 договору сторони погодили, що проміжні платежі за виконані роботи здійснюються замовником (відповідачем) в розмірі 95 %. Утримані кошти в розмірі 5% від вартості виконаних робіт замовник сплачує (повертає) генпідряднику (позивачу) у двотижневий термін з моменту здачі об`єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об`єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником.

При цьому, вказана умова договору є спеціальною умовою щодо виплат 5% від вартості виконаних робіт, які має здійснити відповідач за виконані позивачем роботи при настанні певних умов.

Отже, в договорі строк виконання зобов`язання зі сплати утриманих коштів в розмірі 5 % від вартості виконаних робіт визначений вказівкою на події, які можуть настати, а можуть і ні (здача об`єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об`єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником), що свідчить про вчинення правочину під відкладальною умовою (ч. 1 ст. 212 ЦК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

За умовами пунктів 5.1.-5.7. статті 5 договору «Строки виконання робіт (будівництва об`єкта)», початок виконання робіт - протягом 5 робочих днів з дати надання Замовником Генпідряднику будівельного майданчика (фронту робіт), проектно-кошторисної документації та іншої дозвільної документації, а також сплати йому авансового платежу, Генпідрядник починає виконання робіт (будівництво об`єкта) за цим Договором не раніше дня одержання авансового платежу від Замовника, за умови передачі на цей день проектно-кошторисної документації та надання Генпідряднику будівельного майданчика (фронту робіт).

Дострокове закінчення виконання робіт здійснюється тільки за згодою Замовника та без зміни ціни договору.

Початок та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) робіт за цим Договором здійснюється у строки, визначені Календарним графіком виконання робіт (Додаток № 4 до цього Договору), який є невід`ємною частиною цього Договору.

Датою закінчення виконання робіт (будівництва об`єкта) вважається дата їх прийняття Замовником.

Строки виконання робіт (будівництва об`єкта) можуть бути змінені Сторонами, якщо це не призведе до збільшення загального строку дії Договору, з обов`язковим внесенням відповідних змін у Календарний графік виконання робіт до цього Договору в разі:

- виникнення обставин непереборної сили;

- невиконання або неналежного виконання Замовником своїх зобов`язань (порушення умов фінансування, несвоєчасне надання будівельного майданчика (фронту робіт), проектно-кошторисної документації, ресурсів тощо);

- внесення змін до проектно-кошторисної документації;

- дій третіх осіб, що унеможливлюють належне виконання робіт, за винятком випадків, коли ці дії зумовлені залежними від Генпідрядника обставинами;

- виникнення інших обставин, що можуть вплинути на строки виконання робіт (будівництво об`єкта).

Замовник може приймати рішення про уповільнення темпів виконання робіт (будівництва об`єкта), їх зупинення або прискорення, з внесенням відповідних змін у цей Договір.

Зміна строків виконання робіт відбувається шляхом укладення додаткової угоди в порядку, визначеному цим Договором та актами чинного законодавства України.

Місце виконання робіт - м. Київ, вул. Комінтерну, 25, НЕК «Укренерго».

Крім того, у пунктах 11.1-11.2 договору встановлено, що приймання-передача виконаних і закінчених робіт (об`єкта будівництва) проводиться у порядку, встановленому цим Договором, законодавчими та нормативно-правовими актами, що стосуються питань будівництва. Після одержання повідомлення Генпідрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) Замовник зобов`язаний негайно розпочати їх приймання.

Здача-приймання об`єкта будівництва в експлуатацію здійснюється відповідно до діючого на момент здачі-прийняття порядку. Перелік документів, які оформлюються під час здачі об`єкта будівництва в експлуатацію, повинен відповідати нормам актів законодавства, нормативно-правових та нормативних актів України, чинними на момент прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата видачі документу, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектно-кошторисній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (за формою, що є чинною згідно з вимогами актів законодавства на момент прийняття закінченого будівництвом об`єкту (виконання робіт).

Пунктом 11.14 договору сторони погодили, що підписання документу, який засвідчує готовність об`єкта до експлуатації є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до пояснень сторін та Календарного графіку виконання робіт (Додаток № 4 до договору), введення об`єкта в експлуатацію мало бути здійснено протягом січня - лютого 2015 року.

Однак, судом встановлено, що наразі здача об`єкта "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва" в експлуатацію за договором не відбулась, що визнається самими сторонами спору, а також підтверджується відсутністю в матеріалах справи відповідних доказів, зокрема, акта прийняття об`єкта в експлуатацію.

Водночас суд звертає увагу, що рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2104 року у справі №910/17172/14, у задоволенні первісного позову Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про відшкодування 11 641 589, 48 грн шкоди, спричиненої завищенням вартості виконаних робіт за договором підряду № 304/03-11 від 25.11.2011 відмовлено повністю. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЛАЙН" 8 694 962 грн. 96 коп. заборгованості, 669 585 грн. 93 коп. пені, 242 082 грн. 06 коп. 3% річних, 1 216 951 грн. 15 коп. інфляційних втрат та 73 800 грн. 00 коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 22.06.2016, рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2014 у справі № 910/17172/14 змінено в частині задоволення позовних вимог за зустрічним позовом. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" 8 694 962,96 грн. заборгованості, 299 076,16 грн. пені, 241 963,69 грн. 3% річних, 1 216 951,15 грн. інфляційних втрат та 73 800,00 грн. судового збору. В іншій частині рішення залишено без змін.

У вказаних судових актах встановлено, що станом на час розгляду справи № 910/17172/14 тверда ціна вартості виконання робіт, встановлена у договорі, жодним чином не перевищена, ДП "НЕК "Укренерго" не доведено факту понесення ним додаткових, не передбачених договором витрат, що перевищують обумовлену сторонами ціну договору з вини Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн", зокрема і не заперечується ДП "НЕК "Укренерго", що ТОВ "Інлайн" своєчасно та належним чином виконало роботи за договором, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт, підписаними та скріпленими печатками сторін без заперечень та зауважень.

При цьому, задовольняючи зустрічний позов у справі № 910/1712/14, місцевий господарський суд, з яким погодився і Київський апеляційний господарський суд, виходив з того, що ТОВ "Інлайн" за актами № 27, 28 за серпень 2013; № 39, 30 за вересень 2013 та № 31 за жовтень 2013, виконало роботи за договором на загальну суму 10 134 962,96 грн, які ДП "НЕК "Укренерго" прийняло та оплатило частково в розмірі 1 440 000,00 грн, у зв`язку з чим станом на час розгляду справи неоплаченими залишаються виконані роботи на суму 8 694 962,96 грн.

Як вказано в ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, факти, встановлені у постанові Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 у справі № 910/17172/14, яка набрала законної сили, не доказуються при розгляді цієї справи.

Відповідно до поданих в матеріали справи № 910/1069/17 актів приймання виконаних будівельних робіт за договором з урахуванням періоду виконання робіт за актами, що були предметом дослідження у господарській справі № 910/17172/14, а також неодноразових пояснень сторін в судових засіданнях, судом встановлено, що підрядні роботи за договором виконувалися позивачем до жовтня 2013 року включно. Доказів подальшого виконання робіт генпідрядником відповідно до Календарного графіку виконання робіт до договору в матеріалах цієї справи немає.

Водночас, в матеріалах справи наявні адресовані позивачу листи Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" № 07/07-7/4791 від 22.04.2013, № 07/07-7/2919 від 12.03.2013, № 07/07-7/10140 від 27.08.2013, № 07/07-2/11959 від 23.10.2014, які підлягають оцінці з метою встановлення обставин добросовісності поведінки відповідача в межах виконання умов договору.

Так, у листі Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" від 12.03.2013 № 07/07-7/2919 зазначено таке: «ДП НЕК «Укренерго» доводить до Вашого відому, що договір на корегування проекту по об`єкту «Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 у Шевченківському районі м. Києва» укладений з Генпроектувальником TОB «Львівська площа» 29 листопада 2012 року. Після виконання корегування проект буде перезатверджуватись. Просимо Вас в разі необхідності, співпрацювати з Генпроектувальником в межах надання вихідних даних.».

Листом від 22.04.2013 № 07/07-7/4791 відповідач просив позивача не розпочинати роботи з монтажу конструкцій фасаду по реконструкції з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комітерну, 25 до уточнення обсягів фінансування на 2013 рік у зв`язку з коригуванням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики інвестпрограми ДП НЕК "Укренерго", про що буде повідомлено ТОВ "Інлайн" додатково.

У листі від 27.08.2013 № 07/07-7/10140 відповідачем зазначено таке: «У зв`язку з обмеженими можливостями по фінансуванню об`єкту «Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 у Шевченківському районі м. Києва» у 2013 році (затверджений кошторис будівництва складає 89,05 млн. грн.) ДП НЕК «Укренерго» просить уточнити об`єми робіт (графік), які можуть бути виконані в 2013 році за умови першочергового виконання робіт по влаштуванню фасаду та покрівлі. Крім того, інформуємо Вас, що внесення змін до погодженого графіка виконання робіт, у зв`язку з коригуванням проектно - кошторисної документації, відбудеться після затвердження проекту Кабміном України та проведенням процедури закупівлі у разі збільшення загальної вартості будівництва.».

Відповідно до листа від 23.10.2014 № 07/07-2/11959 відповідачем вказано таке: За умовами п. 10.6 діючого Договору підряду № 304/03-11 від 25.11.2011 Генпідрядник до здачі об`єкта будівництва в експлуатацію відповідає за збереження уже виконаних будівельних конструкцій. Тимчасове призупинення фінансування будівництва не може бути причиною для відмови від виконання робіт, зокрема: закриття технологічних отворів; організації водовідведення води з цокольного поверху по мірі його підтоплення в осінньо-зимовий період. Проектно-кошторисна документація для цього не потрібна, а затрати на виконання таких робіт передбачені в загальновиробничих витратах. Враховуючи важливість робіт, з метою мінімізації негативних наслідків від атмосферних опадів для конструкцій фундаменту будівлі та керуючись п.11.10 Договору підряду № 304/03-11 від 25.11.2011, Замовник залишає за собою право виконати вказані роботи своїми силами з відшкодуванням за рахунок Генпідрядника.».

Зміст описаних вище листів відповідача від 22.04.2013 № 07/07-7/4791, від 27.08.2013 № 07/07-7/10140, від 23.10.2014 № 07/07-2/11959 свідчить про те, що Державним підприємством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" було фактично призупинено фінансування об`єкту будівництва за договором частково у 2013 році та надалі.

Згідно з п.п. 3.14.1 та 3.14.2 договору, фінансування робіт (будівництва об`єкта) проводиться за планом, який складається на підставі титулу будови (об`єкта), у межах затвердженої проектно-кошторисної документації і Ціни договору з урахуванням Календарного графіку виконання робіт і порядку проведення розрахунків за виконані роботи.

План фінансування складається на весь період виконання робіт (будівництва), в тому числі на поточний рік - за місяцями, з визначенням джерел та напрямків фінансування (видами витрат). Сторони вправі уточнити план фінансування на поточний рік з урахуванням наявних у них коштів, обсягів фактично виконаних робіт тощо.

У п. 4.1. договору сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом оплати авансів по кожному етапу виконаних робіт та оплати виконаних робіт в межах фінансових можливостей Замовника та календарного графіку фінансування на поточний рік.

Ураховуючи обов`язковий авансовий характер здійснення платежів за виконані роботи в межах фінансових можливостей замовника відповідно до п. 4.11 договору, можна дійти висновку, що порушення умов фінансування об`єкта відповідачем зумовило фактичне зупинення виконання робіт генпідрядником та відповідно унеможливило їх завершення.

Крім того, у листах відповідача від 12.03.2013 № 07/07-7/2919 та від 27.08.2013 № 07/07-7/10140 йдеться про майбутню необхідність коригування проектно - кошторисної документації та внесення змін до погодженого графіку виконання робіт.

Натомість, доказів здійснення відповідачем авансових платежів для завершення позивачем виконання робіт за договором та внесення будь-яких змін до проектно-кошторисної документації чи графіку виконання робіт в матеріалах справи немає.

Суд також зазначає, що відповіді на листи позивача № 12 від 11.02.2015 та № 14 від 06.03.2015 щодо подальшої співпраці за договором підряду № 304/03-11 від 25.11.2011 відповідачем надано не було.

До обов`язків замовника, встановлених п. 12.1. договору, належать, зокрема, такі: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти згідно з умовами цього договору (п.п. 12.1.4.); сприяти генпідряднику у виконанні робіт, якщо таке сприяння необхідне (п. 12.1.6. договору); забезпечити разом з генпідрядником введення об`єкта в експлуатацію (п.п. 12.1.11.).

Однак, за переконанням суду, встановлені вище обставини свідчать про неналежне виконання відповідачем вказаних обов`язків за договором підряду №304/03-11 від 25.11.2011 та бездіяльність, що унеможливила закінчення позивачем визначених договором робіт та введення об`єкта в експлуатацію.

Доказів на підтвердження вжиття відповідачем будь-яких доступних заходів для введення об`єкта в експлуатацію за договором в матеріали справи подано не було. Разом з тим, відсутні також і докази звернення відповідача до позивача з вимогами про виконання обов`язків за договором щодо введення об`єкта в експлуатацію.

Відповідно до умов п.п. 17.10. - 17. 12 договору, Замовник може призупинити дію цього Договору у наступних випадках:

- відсутності коштів для фінансування об`єкту будівництва за умови повного розрахунку за фактично виконані роботи;

- недоцільності інвестування коштів в будівництво об`єкта, в тому числі при обставинах непереборної сили;

- при неодноразовому грубому порушенні Генпідрядником будівельних норм та правил, три виконанні робіт від проектних рішень;

- відставання з вини Генпідрядника від Календарного графіку виконання робіт більше ніж на два місяці.

Про призупинення робіт Замовник повідомляє Генпідрядника письмово не пізніше, ніж за 2 (два) тижні до запланованої дати зупинення робіт, із обов`язковим причин такого призупинення.

У випадку зупинення робіт Замовник в повному обсязі оплачує Генпідряднику фактично виконані ним роботи та відшкодовує витрати, понесені Генпідрядником, з метою виконання умов цього Договору.

У п.п. 5.5 - 5.6 договору визначено, що замовник може приймати рішення про уповільнення темпів виконання робіт (будівництва об`єкта), їх зупинення або прискорення, з внесенням відповідних змін у цей Договір.

Зміна строків виконання робіт відбувається шляхом укладення додаткової угоди в порядку, визначеному цим Договором та актами чинного законодавства.

Суд зазначає, що вказане вище листування хоч і свідчить про порушення відповідачем фінансування будівництва, однак, не може вважатися зупиненням дії договору та зупиненням робіт з боку відповідача, з огляду на недотримання встановленого договором порядку такого зупинення, що передбачає обов`язкове письмове повідомлення Генпідрядника не пізніше, ніж за два тижні до запланованої дати зупинення робіт, та внесення відповідних змін у договір шляхом укладення додаткової угоди.

Натомість, такого повідомлення в матеріалах справи немає, а відповідні зміни в договір не вносились, а ні з ініціативи відповідача, а ні з ініціативи позивача також.

За наведених обставин суд вважає недоцільним застосовувати пункт 17.12 договору при вирішенні цього спору.

Більше того, дату, яка може вважатися зупиненням виконання робіт у встановленому договором порядку, визначити неможливо за браком відповідних доказів.

Разом з тим, станом на даний час відсутні підстави вести мову про подальшу співпрацю сторін з договором та наявність у позивача можливості здати в експлуатацію об`єкт будівництва, визначений у договорі підряду №304/03-11 від 25.11.2011, з огляду на повідомлення відповідача про відмову від договору та його розірвання з 15.03.2018 (лист від 16.03.2018 № 01/11200), а також укладення відповідачем договору на виконання робіт з реконструкції з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Симона Петлюри (Комінтерну), 25 в Шевченківському районі м. Києва з іншою підрядною організацією - ТОВ «Центрбуд» (договір № 04-4/1794-18 від 30.07.2018).

Частиною 3 ст. 212 Цивільного кодексу України визначено, якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Отже, суд доходить висновку, що саме недобросовісна поведінка відповідача як замовника підрядних робіт за договором підряду №304/03-11 від 25.11.2011 зумовила зупинення виконання підрядних робіт та унеможливила здачу об`єкта будівництва в експлуатацію, тобто, перешкодила настанню відкладальної обставини в розумінні 3 ст. 212 Цивільного кодексу України.

Ураховуючи ст. 212 Цивільного кодексу України, суд уважає, що відкладальна обставина відповідно до п. 4.5 договору вважається такою, що настала 28.02.2015 - останній день введення об`єкта в експлуатацію відповідно до Календарного графіку виконання робіт за договором, а тому утримані кошти у розмірі 5% від вартості виконаних робіт, які є предметом даного спору, мали бути повернуті позивачем у двотижневий термін з цієї дати.

Однак, жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати належних позивачу коштів в розмірі 1 337 630,77 грн в матеріали справи не подано, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення цієї заборгованості підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, покладені в основу заперечень проти стягнення вказаної суми коштів, судом оцінені та відхилені з підстав, викладених вище.

При зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 133 140,07 грн та інфляційні у розмірі 1 357 451,92 грн.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов"язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013)

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).

Відповідно до позовної заяви, згадані нарахування здійснені позивачем за період прострочки грошових зобов`язань відповідача з 10.05.2012 по 12.12.2016.

Однак, оскільки судом встановлено, що утримані кошти у розмірі 5% від вартості виконаних робіт, які є предметом даного спору, мали бути повернуті позивачем у двотижневий термін з 28.02.2015 в порядку п. 4.5 договору, то період прострочення відповідача зі сплати позивачу заборгованості розпочався 15.03.2015, а відповідно і період нарахування 3% річних та інфляційних.

Зважаючи на викладене, 3% річних та інфляційні підлягають розрахунку за період з 15.03.2015 (визначена судом дата початку прострочення відповідача) по 12.12.2016 (самостійно визначена позивачем у позові кінцева дата здійснення нарахувань).

Отже, за самостійним розрахунком суду, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних у розмірі 70 148,87 грн та інфляційні у розмірі 628 719,72 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, відповідно до встановлених судом обставин спірних правовідносин сторін, виходячи з засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 1 337 630,77 грн, 3% річних у розмірі 70 148,87 грн та інфляційних у розмірі 628 719,72 грн.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно ч.ч.3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. (п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013)

Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст.267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України). Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду із цим позовом 23.01.2017 (згідно з вхідним штампом канцелярії суду), тоді як право позивача на стягнення заборгованості в розмірі 1 337 630,77 грн виникло з 15.03.2015, що було встановлено судом вище по тексту.

Отже, зважаючи на вказане, суд зазначає, що позивачем не пропущений загальний строк позовної давності при зверненні до суду з цим позовом.

Відповідно до 1. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд зазначає, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Отже, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, які складаються із: 42 423,34 грн, сплачених позивачем при зверненні з позовом до суду першої інстанції; 63 635,02 грн, сплачених позивачем за звернення з апеляційною скаргою та 84 846,70 грн, сплачених позивачем за звернення з касаційною скаргою, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, під час нового розгляду цієї справи Товариством з обмеженою відповідальністю "Інлайн" подано заяву про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17, а саме, 126 936,42 грн.

Крім того, Державним підприємством "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" також подано заяву про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 у справі № 910/1069/17 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" 2 743 897,47 грн сплачених коштів.

При розгляді указаних заяв сторін про поворот виконання рішення суд установив таке.

Відповідно до частин 2, 5, 6, 9 статті 333 Господарського процесуального кодексу України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Чинчин О.В.) від 01.03.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017, позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" 1 337 630,77 грн заборгованості, 133 140,07 грн 3 % річних, 1 342 361,77 грн інфляційних втрат та судовий збір. В іншій частині позову відмовлено.

05.07.2017 на виконання вказаного судового рішення судом було видано відповідний наказ.

На підставі пред`явленого до виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/1069/17 від 05.07.2017, головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві постановою від 10.07.2017 відкрито виконавче провадження ВП № 54263717.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 14.07.2017 закінчено виконавче провадження ВП № 54263717, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень № 15692 від 12.07.2017 на суму 1 342 361,77 грн, № 15690 від 12.07.2017 на суму 1 337 630,77 грн, № 15691 від 12.07.2017 на суму 133 140,07 грн, № 15693 від 12.07.2017 на суму 42 196,99 грн.

Надалі постановою Верховного Суду від 07.02.2018 касаційну скаргу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 у справі №910/1069/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Щербаков С.О.) від 31.05.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019, у задоволенні позову відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" 46 665,68 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 50 908,01 грн. судового збору за подання касаційної скарги; заяву Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 задоволено; здійснено поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" заборгованість у розмірі 1 337 630,77 грн, 3% річних у розмірі 133 140,07 грн, інфляційні у розмірі 1 342 361,77 грн та судовий збір у розмірі 42 196,99 грн.

27.02.2019 на виконання вказаного судового рішення судом було видано відповідні накази.

Матеріалами справи підтверджується, що 05.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченком Є.С. відкрито виконавче провадження ВП № 58548812 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 року по справі № 910/1069/17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інлайн» на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» заборгованості у розмірі 1337 630,77 грн., З % річних у розмірі 133 140,07 грн., інфляційних у розмірі 1 342 361,77 грн. та судового збору у розмірі 42 196,99 грн., а всього до стягнення - 2 855 329,60 грн.

Відповідно до відомостей, викладених у постанові від 22.05.2019 про закінчення виконавчого провадження ВП № 58548812, в ході цього виконавчого провадження стягнута з боржника сума станом на 18.03.2019 складала 127 056,28 грн, а згідно з розпорядженнями державного виконавця Державному підприємству «Національна енергетична компанія «Укренерго» частково перераховано борг у розмірі 111 432,13 грн та 3 807,91 грн, а разом 115 240,04 грн.

Отже, з наведеного вище суд встановив, що на час вирішення цього спору за рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 стягнуто з Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" борг у загальному розмірі 2 855 329,60 грн, а натомість останнім за рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17 повернуто Державному підприємству «Національна енергетична компанія «Укренерго» борг у розмірі 115 240,04 грн.

Суд зазначає, що під час нового розгляду цієї справи судом визначено до стягнення з відповідача на користь позивача кошти у загальному розмірі 2 173 963,09 грн, однак, з наведеного вбачається, що кошти у такому обсязі вже було фактично перераховано на рахунок позивача за наслідками виконання відповідачем рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17, яке надалі було скасовано постановою Верховного Суду від 17.04.2016.

Отже, ураховуючи викладені обставини, з метою уникнення порушення прав відповідача шляхом подвійного стягнення коштів, що заборонено приписами Конституції України, суд доходить висновку про відсутність необхідності видати судовий наказ на виконання даного рішення.

Разом з тим, ураховуючи, що за рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 з відповідача на користь позивача стягнуто грошові кошти у розмірі більшому, ніж стягнуто судом при новому розгляді цієї справи, з урахуванням повернутої позивачем суми 115 240,04 грн, суд уважає необхідним та справедливим здійснити поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 частково, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" 566 126,47 грн. боргу.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17 та часткове задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, ідентифікаційний код юридичної особи 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" (02099, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 30722199) заборгованість у розмірі 1 337 630 (один мільйон триста тридцять сім тисяч шістсот тридцять) грн. 77 коп., 3% річних у розмірі 70 148 (сімдесят тисяч сто сорок вісім) грн 87 коп., інфляційні у розмірі 628 719 (шістсот двадцять вісім тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн 72 коп., судовий збір за подання позову у розмірі 30 547 (тридцять тисяч п`ятсот сорок сім) грн 49 коп., судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 45 821 (сорок п`ять тисяч вісімсот двадцять одна) грн 24 коп. та судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 61 095 (шістдесят одна тисяча дев`яносто п`ять) грн 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 у справі № 910/1069/17 відмовити.

5. Заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 задовольнити частково.

6. Здійснити поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2017 у справі № 910/1069/17 частково, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн" (02099, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 7, Ідентифікаційний код юридичної особи 30722199) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, ідентифікаційний код юридичної особи 00100227) 566 126 (п`ятсот шістдесят шість тисяч сто двадцять шість) грн 47 коп. боргу.

7. Видати наказ в частині пункту 6 після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 15.10.2019

Суддя Т. Ю. Трофименко