ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"15" жовтня 2019 р. Справа№ 910/9863/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Зубець Л.П.

Дідиченко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу політичної партії «Народний рух України» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 у справі №910/9863/19 (суддя Мудрий С.М.) за позовом комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до політичної партії «Народний рух України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 560 252,49 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 у справі №910/9863/19 позов задоволено повністю; стягнуто з політичної партії «Народний рух України» на користь комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» заборгованість з орендної плати в сумі 436 300,37 грн., заборгованість з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою в сумі 42 300,65 грн., пеню в розмірі 57 818,44 грн., індекс інфляції в розмірі 17 180,58 грн., 3% річних в розмірі 6 652,45 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 403,79 грн. та витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 38,96 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

В свою чергу, апелянтом доказів сплати судового збору до суду не подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відтак, з викладеного вбачається, що розрахунок судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду здійснюється залежно від того, в якій частині апелянт не погоджується з прийнятим рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, у прохальній частині апеляційної скарги, апелянт просить суд: «…скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 05.09.2019 у справі №910/9863/19 та в частині стягнення пені та постановити в цій частині нове рішення, яким зменшити суму пені до 5 000 грн.».

При цьому, доводи апеляційної скарги свідчать про непогодження апелянта з оскаржуваним рішенням у повному обсязі.

Проте, зі змісту прохальної частини скарги не зрозуміло чи скаржник не згоден з рішенням в цілому, як то слідує з доводів апеляційної скарги, чи лише в частині присудженої до стягнення суми пені.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції позбавлений процесуального права на визначення вимог апеляційної скарги із власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про надання скаржнику можливості подати письмові уточнення вимог апеляційної скарги, оскільки це безпосередньо впливає на розрахунок розміру судового збору, який необхідно сплатити за подання скарги у даній справі.

Так, якщо апелянт не погоджується повністю з рішенням суду, то ним має бути сплачено судовий збір у розмірі 12 605,68 грн. (150% х (560 252,49 грн. х 1,5%), а якщо тільки в частині стягнення 57 818,44 грн. пені, - то має сплатити 2 881,50 грн. (150% х 1 921,00 грн. (мінімальний розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, що становить 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб)).

Однак, як вже вище зазначалось, жодних доказів сплати судового збору апелянтом не надано.

При цьому, суд звертає увагу апелянта, що ним має бути сплачено судовий збір, залежно від вимог апеляційної скарги (оскарження рішення в цілому чи в частині певної суми пені).

Крім того, колегія суддів повідомляє скаржника, що з 01.10.2019 змінено реквізити для сплати судового збору до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Крім того, приписами п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно абз. 9 п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» треті особи користуються правами і несуть обов`язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору); прокурор, який бере участь у справі, несе обов`язки і користується правами сторони. Тому, якщо до апеляційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, прокурору, який бере участь у справі, то така апеляційна скарга не приймається до розгляду.

Згідно зі ст. 259 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Разом з тим, всупереч наведеним нормам, апелянтом не надано суду доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу та третій особі, листом з описом вкладення.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Крім цього, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Оскільки, апеляційна скарга залишається без руху на підставі статті 260 Господарського процесуального кодексу України, то відповідно і вищезазначене клопотання судом наразі не розглядається.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу політичної партії «Народний рух України» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 у справі №910/9863/19 - залишити без руху.

2. Політичній партії «Народний рух України» усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду письмових уточнень вимог апеляційної скарги; доказів сплати судового збору у розмірі, який залежить від наданих апелянтом уточнень (у сумі 12 605,68 грн., якщо апелянт не згоден з оскаржуваним рішенням в цілому, або у сумі 2 881,50 грн., якщо не погоджується із присудженою до стягнення пенею) та доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу та третій особі листом з описом вкладення, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 15.10.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.П. Зубець

М.А. Дідиченко