ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2019 р. Справа №914/319/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

Г.В. Орищин,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Львівське автотранспортне підприємство-14630 (надалі ПАТ Львівське АТП-14630) за №193 від 04.06.2019р. (вх. № 01-05/2100/19 від 06.06.2019р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 13.05.2019р. (суддя Н.Є. Березяк; повний текст рішення складено 16.05.2019р.)

у справі № 914/319/19

за позовом: Приватного підприємства Соломія-Сервіс (надалі ПП Соломія-Сервіс)

до відповідача: ПАТ Львівське АТП-14630

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства Київський страховий дім (надалі ПрАТ Київський страховий дім)

про стягнення 79405,93 грн. завданої майнової шкоди,

за участю:

від позивача: Омелян С.Б. адвокат (довіреність № 2/Ап від 01.09.2019р.);

від відповідача: Мудрак Р.Б. адвокат (ордер серії ЛВ № 154815 від 12.08.2019р.);

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

12.02.2019р. ПП Соломія-Сервіс звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ПАТ Львівське АТП-14630 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 79405,93 грн., завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю автомобіля відповідача та з вини його працівника, позивачу завдано майнової шкоди в розмірі 79405,93 грн. вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля.

Рішенням господарського суду Львівської області від 13.05.2019р. у справі №914/319/19 (суддя Н.Є. Березяк) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ Львівське АТП-14630 на користь ПП Соломія-Сервіс 79405,93 грн. завданої майнової шкоди та 1921,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що внаслідок ДТП, що сталося 21.05.2018р. з вини працівника ПАТ Львівське АТП-14630, позивачу завдано збитків на загальну суму 79405,93 грн. Зазначена шкода не відшкодована страховиком ПрАТ Київський страховий дім.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ПАТ Львівське АТП-14630 подало апеляційну скаргу на рішення господарського Львівської області від 13.05.2019р. у справі №914/319/19, в якій просить зазначене судове рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Звертає увагу на те, що цивільна відповідальність Товариства була застрахована ПрАТ Київський страховий дім. Стверджує, що неодержання позивачем страхового відшкодування від страховика не має наслідком перекладення цих обов`язків на відповідача. Звертає увагу на те, що позивач звернувся з аналогічним позовом до страховика і ухвалою господарського суду Львівської області від 06.03.2019р. справу № 914/209/19 за позовом ПП Соломія-Сервіс до ПрАТ Київський страховий дім про відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП в сумі 79405,93 грн., передано за територіальною підсудністю в господарський суд міста Києва. Скаржник зазначає, що позивач зробив спробу одержати подвійне відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок однієї і тієї ж ДТП.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ПП Соломія-Сервіс у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Звертає увагу на те, що станом на час заявлення даного позову ПрАТ Київський страховий дім не провело розрахунків з Підприємством, страхова компанія перебуває в процедурі завершення ліквідації. Завдані збитки в сумі 79405,93 грн. не відшкодовані, у зв`язку з чим заявлено позов до відповідача у даній справі. Покликається на те, що на час подання апеляційної скарги господарський суд міста Києва відмовив у задоволенні позовних вимог ПП Соломія-Сервіс до ПрАТ Київський страховий дім про відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП в сумі 79405,93 грн. з підстав, зазначених в рішенні від 30.05.2019р. у справі № 914/209/19. Просить залишити без змін рішення господарського Львівської області від 13.05.2019р. у справі №914/319/19, апеляційну скаргу ПАТ Львівське АТП-14630 без задоволення.

Третя особа не надавала письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Представник позивача просив залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа не з`явилась в судове засідання. Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 26.09.2019р. обізнана з датою, часом і місцем розгляду справи.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноваженого представника третьої особи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З наявної в матеріалах справи копії довідки Управління патрульної поліції у Львівській області за № 034836 від 21.05.2018р. вбачається, що 21 травня 2018 року о 19 год. 30 хв. в м. Львові на просп. Червоної Калини, 35А відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення бокове). Учасниками ДТП були: автобус БАЗ, А079, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та легковий автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 (а.с.19-20).

В довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 034836 від 21.05.2018р. вказано, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автобуса «БАЗ А079», власником якого є ПАТ Львівське АТП-14630 п. 2.9.б ПДР. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «БАЗ А079» із номерним знаком НОМЕР_1 , застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім». Також зазначено механічні пошкодження, які отримав легковий автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ПП Соломія-Сервіс, а саме: передня права частина ; задня права частина.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 23.07.2018р. у справі №465/3379/18 3/465/2371/18 встановлено, що 21.05.2018р. о 19:30 на пр.Ч.Калини, 35А у м.Львові, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «БАЗ А079», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у хворобливому стані, не впорався із керуванням транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення із атомобілем марки «LAND ROVER RANGE ROVER» д.н.з. НОМЕР_3 , завдавши автомобілю технічних пошкоджень, чим порушив п.п.2.9.б ПДР України. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн., в дохід держави (а.с.18).

Згідно з рахунком-фактурою № ІМ-200000032 від 22.05.2018р., наданим офіційним дилером LAND ROVER - ТзОВ «Імпері Моторз», вартість відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER держ.номер НОМЕР_2 , що належить позивачу, становить 79405,93 грн. (а.с.22).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 179, складеного 24.06.2018р. судовим експертом Галамай Я.І., вартість відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлених після пошкоджень 21.05.2018р., становить 79103, 35 грн. (без ПДВ) (а.с.24-30).

Копією платіжного доручення № 1094 від 19.06.2018р. на суму 79405,93 грн. підтверджується те, що позивач оплатив ТзОВ «Імпері Моторз» кошти, вказані в рахунку-фактурі № ІМ-200000032 від 22.05.2018р. за ремонт автомобіля LAND ROVER держ.номер НОМЕР_2 (а.с.23).

Матеріалами справи підтверджується, що 23.05.2018р. ПП Соломія-Сервіс повідомило страховика про подію, що може бути визнана страховою (а.с.57).

21.06.2018р. позивач звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.58).

На час заявлення даного позову та на час прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції ПрАТ «Київський страховий дім» не виплатило позивачу страхового відшкодування.

29.01.2019р. позивач надіслав відповідачу вимогу про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою за №29-1/19 від 29.01.2019р., в якій просив протягом трьох робочих днів добровільно відшкодувати майнову шкоду в сумі 79405,93 грн. (а.с.62-63).

Відповідач залишив без відповіді та задоволення вказану вимогу про відшкодування майнової шкоди, що слугувало підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом.

Норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з частиною 1 статті 22, частиною 1 статті 23 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1166 статтею 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, надати докази протиправної поведінки іншої сторони і підтвердити причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Враховуючи постанову Франківського районного суду м. Львова від 23.07.2018р., колегія суддів встановила, що внаслідок ДТП, що сталося 21.05.2018р. з вини водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «БАЗ А079», що належить відповідачу, було завдано технічних пошкоджень автомобілю «LAND ROVER RANGE ROVER», власником якого є позивач.

Матеріалами даної господарської справи, а саме: копіями рахунку фактури та висновку експертного автотоварознавчого дослідження підтверджується те, що вартість ремонтних робіт по відновленню автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER д.н. НОМЕР_2 складає 79405,93 грн. Вказану суму коштів позивач оплатив згідно платіжного доручення № 1094 від 19.06.2018р.

В силу положень частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

За змістом частини 5 статті 1187 Цивільного кодексу України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Розглянувши спір по суті, місцевий господарський суд дійшов висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про наявність у даному випадку складу цивільного правопорушення. При цьому відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про відсутність його вини, чи того, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Доводи відповідача стосовно того, що позивач звернувся до господарського суду Львівської області з аналогічним позовом до ПрАТ Київський страховий дім як страховика суд відхиляє, оскільки на час заявлення даного позову і на час прийняття оскаржуваного рішення суду відсутні докази про виплату страхувальником позивачу спірної суми майнової шкоди чи стягнення її на підставі рішення суду.

При цьому колегія суддів враховує таке.

Згідно з статтею 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як вище зазначалось, вина водія автомобіля «БАЗ А079», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить відповідачу, встановлена в судовому порядку.

Доводи скаржника про те, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», а тому саме страховик повинен відшкодувати завдану шкоду, є необгрунтованими, оскільки особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина 1 статті 12 ЦК України), особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина 2 статті 14 цього Кодексу).

Відповідно до статті 511 Цивільного кодексу України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами 1, 4 статті 636 Цивільного кодексу України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду в постанові від 27.04.2018р. у справі № 910/9029/17, відповідно до якої право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Усі інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Львівської області від 13.05.2019р. у справі №914/319/19.

В силу положень сатті 269 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів не надає оцінки наведеним у відзиві на апеляційну скаргу доводам позивача про те, що на час подання даної апеляційної скарги господарським судом міста Києва ухвалено рішення від 30.05.2019 року у справі № 914/209/19, яким відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог ПП Соломія-Сервіс до ПрАТ Київський страховий дім, оскільки ці обставини не були предметом дослідження в суді першої інстанції на момент прийняття оскаржуваного рішення господарського суду Львівської області від 13.05.2019р. у справі №914/319/19.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Підсумовуючи вищевказане, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги суд покладає на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Львівське автотранспортне підприємство-14630 за №193 від 04.06.2019р. (вх. № 01-05/2100/19 від 06.06.2019р.) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 13.05.2019р. у справі №914/319/19 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя Г.В. Орищин