ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2869/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Славія", м. Маріуполь, Донецька область

до Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 341 230,99 грн.

Представники:

від позивача Савченко О.А.;

від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Славія" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 261 393,99 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки товару № 2002-1 від 20.02.2019; 14 488,51 грн. - пені; 65 348,49 грн. - штрафу; 10 000,00 грн. - витрат на правову допомогу.

Відповідач, у відзиві на позов, проти вимог в частині стягнення пені та штрафу заперечує, вказуючи на укладені з третіми особами договори, відповідно до яких він (відповідач) виготовив продукцію, яка не була прийнята контрагентами за вказаними договорами, внаслідок виявленого неякісного металу. Далі відповідач пояснює, що для усунення недоліків виготовлених ним виробів, підприємство останнього понесло додаткові витрати, а також вказані обставини призвели до затримки сплати за виготовлені вироби з боку контрагентів, з якими були укладені договори, що в свою чергу призвело до несвоєчасного виконання ним (відповідачем) зобов`язань щодо розрахунків за спірним договором (№ 2002-1 від 20.02.2019).

Також відповідач повідомляє про досягнення з позивачем згоди про відтермінування оплати та часткову оплату поставленої продукції.

На виконання досягнутої домовленості, вказує відповідач, ним здійснено оплату в сумі 5 000 грн.

Заперечень відносно позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу відзив на позовну заяву не містить.

Позивач, у відповіді на відзив, не погоджуючись із запереченнями відповідача, вказує про те, що договори, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, є окремими зобов`язаннями для відповідача і не створюють ніяких прав на обов`язків для позивача.

Позивач заперечує наявність досягнутої згоди з відповідачем про відтермінування оплати товару за спірним договором.

10.07.2019 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2869/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.07.2019, про що постановлено ухвалу.

22.07.2019 позивачем до суду подано клопотання про залучення до матеріалів справи письмового доказу.

Ухвалою від 22.07.2019 господарським судом відкладено підготовче засідання до 05.09.2019.

Ухвалою господарського суду від 05.09.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 30.09.2019.

Відповідач у судове засідання 30.09.2019 не з`явився.

Відповідно до даних з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" ухвала суду від 05.09.2019, надіслана на адресу ПАТ "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" за № 520, знаходиться у точці видачі/доставки з 13.09.2019 (а.с. 68-69), а отже, слід прийти до висновку, що відповідач ухиляється від отримання надісланої на його адресу кореспонденції.

30.09.2019 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Славія" (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (Покупець) укладено договір поставки товару № 2002-1 (далі Договір).

Згідно з пунктом 1.1. вказаного вище договору Постачальник (позивач у даній справі) відповідно до умов даного Договору зобов`язується передати, а Покупець зобов`язується прийняти металопрокат, надалі іменується товар та оплатити його.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У пунктах 1.2.-1.3. Договору сторони узгодили, що найменування, асортимент, обсяг товару, що підлягає постачанню, ціна за одиницю товару, ГОСТи, ОСТи, ТУ, ДСТУ, коди ТНЗЕЖ (щодо імпортованого товару) узгоджуються сторонами, зазначаються в Специфікаціях (далі - Специфікація) та підписуються сторонами відповідно до цього Договору на підставі інформації, зазначеної Постачальником у рахунку. Специфікації є невід`ємною частиною цього Договору. Отриманий Покупцем рахунок Постачальника на оплату товару є пропозицією поставки зазначеного в ньому товару за ціною та кількістю за наслідками попередніх переговорів сторін та підставою для підпису сторонами Специфікації на цей товар. Оплата Покупцем рахунку виставленого постачальником є свідченням згоди Покупця придбати вказаний у такому рахунку Товар за ціною, кількістю та на інших зазначених в ньому умовах, має правовим наслідком для Покупця підписати та повернути Постачальнику до поставки товару Специфікацію, показники якої мають відповідати цьому рахунку.

Загальна ціна даного Договору складається із суми оплачених рахунків і специфікацій (пункт 3.1. Договору).

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що розрахунки за цим Договором здійснюються відповідно до умов, вказаних в специфікаціях.

Відповідно до пункту 4.1. Договору товар, за цим Договором, постачається на умовах, вказаних та погоджених в специфікаціях згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції 2010.

Договір вступає в силу з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. У випадку, якщо жодна зі сторін за місяць до припинення дії Договору не надішле письмове повідомлення про припинення дії Договору, він вважається пролонгованим на наступний рік з 1 січня по 31 грудня. Дана умова діє на кожний наступний календарний рік (пункт 9.1. Договору).

Виконуючи умови договору, позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 266 393,99 грн., що підтверджується видатковою накладною № 78 від 05.03.2019 р., копію якої (з копіями ТТН та довіреності від 01.03.2019) залучено до матеріалів справи (а.с. 18-20).

У Специфікації № 1, яка є Додатком № 1 до спірного Договору, сторони погодили відтермінування оплати товару на 60 календарних днів з дня його поставки (а.с. 16).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач зобов`язання за Договором виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки частково, в сумі 5 000,00 грн. про що свідчить банківська виписка від 18.06.2019, копія якої залучена до матеріалів справ (а.с. 21).

Доказів погашення заборгованості з оплати товару в сумі 261 393,99 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строків оплати за поставлену продукцію сторони встановили відповідальність у вигляді неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення до моменту повного виконання зобов`язань з оплати товару (пункт 6.2. Договору).

У пункті 6.4. Договору сторони дійшли згоди про те, що у разі, якщо термін несплати за поставлений товар перевищує 15 календарних днів, Покупець додатково сплачує суму в розмірі 25% від вартості товару.

Тобто, розмір неустойки, обрахований у відсотковому розмірі (25%) від суми невиконаного зобов`язання, за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України відповідає поняттю "штраф".

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, останнім до стягнення заявлена пеня за загальний період прострочення з 07.05.2019 по 02.07.2019 в сумі 14 488,51 грн., яка підлягає до примусового стягнення.

Як вбачається із матеріалів справи, прострочення в оплаті за поставлений товар мало місце понад 15 календарних днів, у зв`язку з чим позивачем правомірно заявлено до стягнення штраф в сумі 65 348,49 грн., який підлягає до примусового стягнення.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Документального підтвердження, яке б свідчило про узгодження сторонами умов відносно перенесення строків оплати чи зміни будь-яких інших умов оплати, ніж ті, які містяться в договорі, відповідачем надано не було.

Посилання відповідача на затримку перерахування йому грошових коштів контрагентами, відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України, не є підставою для звільнення останнього від відповідальності за спірним договором.

Вимоги позивача щодо покладення на відповідача витрат за надання правової допомоги також підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126).

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем залучено докази надання професійної правничої допомоги адвокатом, а саме: договір про надання правової допомоги б/н від 25.06.2019, Додаток № 1 до договору про надання правової допомоги, у якому визначений розмір винагороди та детальний опис видів правової допомоги, ордер серії ДП № 2236/012 від 04.07.2019, платіжне доручення № 27 від 01.07.2019 на суму 5000,00 грн. та платіжне доручення № 986 від 16.07.2019 на суму 5 000,00 грн. (а.с. 26-31, 33).

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

у разі задоволення позову - на відповідача;

у разі відмови в позові - на позивача;

у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, витрати на послуги адвоката підлягають покладенню на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 526, 610, 611, 712 Цивільного кодексу України, статтями 123, 126, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут гірничорудного машинобудування з дослідним заводом" (50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Петра Калнишевського, буд. 1 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Славія" (87513, Донецька область, м. Маріуполь, 26 Квартал, буд. 5, кв. 25, ) 261 393,99 грн. (двісті шістдесят одна тисяча триста дев`яносто три гривні 99 коп.) основного боргу, 14 488,51 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень 51 коп.) пені, 65 348,49 грн. (шістдесят п`ять тисяч триста сорок вісім гривень 49 коп.) штрафу, 5 118,47 грн. (п`ять тисяч сто вісімнадцять гривень 47 коп.) судового збору, 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.) витрат за надання правової допомоги.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 10.10.2019.

Суддя І.Ф. Мельниченко