ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2458/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання - Герасименко Ю.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича м. Одеса

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.07.2019 р.

по справі № 916/2458/18

за заявою Головного управління ДФС в Одеській області м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса

кредитори:

1) Головне управління ДФС в Одеській області м. Одеса;

2) Суворівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі;

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" м. Київ

за участю:

1) Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" м. Київ;

2) фізичної особи - підприємця Кравченко Миколи Васильовича м. Одеса;

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ШІЛТОН - КТ" м. Одеса;

4) Товариства з обмеженою відповідальною "Компанія "Пертнер нерухомість" м. Одеса;

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ Девелопмент" м. Одеса

6) Комунального підприємства Новоселівської сільської ради "Регіональне бюро державної реєстрації" Одеська область;

7) Комунального підприємства "Департамент державної реєстрації" Одеська область

про банкрутство

суддя суду першої інстанції: Лепеха Г.А.

час та місце постановлення ухвали: 16.07.2019 р., м. Одеса, Господарський суд Одеської області

повний текст складено та підписано: 17.07.2019 р.

за участю представників сторін:

від арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича м. Одеса: особисто;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ Девелопмент" м. Одеса: Соболєва О.К.

від фізичної особи - підприємця Кравченка Миколи Васильовича м. Одеса: Соболєва О.К.

від Головне управління ДФС в Одеській області м. Одеса: Харькіна А.Д.

від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" м. Київ: Недзельська О.І.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича м. Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.07.2019 р. у справі № 916/2458/18 та призначено її до розгляду.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича м. Одеса розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 3 ст. 273 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.11.2018 р. порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича м. Одеса.

Постановою Господарського суду Одеської області від 15.01.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса визнано банкрутом, відносно боржника відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича м. Одеса.

26.03.2019 р. арбітражний керуючий Дарієнко Віктор Дмитрович м. Одеса звернувся до Господарського суду Одеської області з завою про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ Девелопмент" м. Одеса майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса, а саме: нежитлових будівель загальною площею 1995,6 кв. м.:

- адміністративна будівля літ. "З" площею - 360,3 кв.м.;

- лісорама літ. "Ж", док літ. "В", док літ. "Е", док літ. "Д" площею -771,9 кв.м.;

- котельна літ. "И" площею - 53,1 кв.м.;

- склад літ. "К" площею - 278,8 кв.м.;

- склад літ. "Л" площею - 520,5 кв.м.;

- прохідна літ. "Г1" площею - 11,0 кв.м.;

- шийка погребу літ. "А", навіс літ. "М", навіс літ. "Б", навіс літ. "Д1", навіс літ. "Г", за адресою: АДРЕСА_1, які розташовані на земельних ділянках кадастровий номер: :72:001:0030 та :72:001:0029 з цільовим призначенням: для експлуатації та обслуговування промислової бази: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1.

22.04.2019 р. арбітражний керуючий Дарієнко Віктор Дмитрович м. Одеса звернувся до Господарського суду Одеської області з заявою про уточнення заяви від 26.03.2019 р., в якій просив суд:

- визнати недійсними договори, укладені між Акціонерним товариством "Укргазбанк" та Кравченком Миколою Васильовичем :

про відступлення права вимоги за кредитним договором від 26.03.2013 р. №001/255/КЛ-13,

про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 18.08.2017 р. № 001/255/3-13;

про відступлення права вимоги за договором поруки від 26.03.2013 р. №001/255/11-13, укладеним між Акціонерним товариством "Укргазбанк", ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса;

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд-17" м. Одеса право власності на нежитлові будівлі загальною площею 1995,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках з кадастровими номерами: :72:001:0030 та :72:001:0029, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1;

- витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ Девелопмент" м. Одеса майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2019 р. провадження з розгляду заяви арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича м. Одеса та уточнень до неї закрито.

Наведена ухвала мотивована тим, що в силу приписів ч. 4 ст. 10 та ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в межах справи про банкрутство розглядаються лише майнові спори з вимогами до боржника.

При цьому ліквідатор, виконуючи покладені на нього Законом функції, може оскаржувати лише договори та правочини, стороною яких є боржник.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, арбітражний керуючий Дарієнко Віктор Дмитрович м. Одеса оскаржив її до Південно - західного апеляційного господарського суду.

Доводи апеляційної скарги арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича м. Одеса полягають в тому, що місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, припустився порушень норм матеріального та процесуального права.

Арбітражний керуючий стверджує, що договори про відступлення права вимоги укладено з порушенням вимог ч. 1 ст. 512 ЦК України, оскільки в результаті їх укладення відбулась заміна кредитодавця - банку (фінансової установи) на фізичну особу - підприємця Кравченко Миколу Васильовича, який не має статусу фінансової установи, у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка може надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права, обґрунтовано арбітражним керуючим Дарієнко Віктором Дмитровичем м. Одеса тим, що викладені місцевим господарським судом підстави для закриття провадження з розгляду заяви ліквідатора, не передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України, які регулюють питання щодо закриття провадження у справі № 916/2458/18.

Фізична особа - підприємець Кравченко Микола Васильович м. Одеса в поданих до Південно - західного апеляційного господарського суду поясненнях стосовно апеляційної скарги, наполягає на залишенні апеляційної скарги арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича м. Одеса без розгляду, у зв`язку з несплатою судового збору в розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Крім того, фізична особа - підприємець Кравченко Микола Васильович м. Одеса зазначив, що при зверненні з відповідними заявами до Господарського суду Одеської області арбітражним керуючим Дарієнко Віктором Дмитровичем м. Одеса також не було сплачено судовий збір в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що апеляційна скарга Дарієнка Віктора Дмитровича м. Одеса підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу Украйни господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно з п. 8 ст. 20 Господарського процесуального кодексу справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Аналогічні приписи містяться і в ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновленні платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За приписами ч. 2 ст. 41 Закону ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

аналізує фінансове становище банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд з посиланням на приписи ч. 4 ст. 10 та ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначив, що в межах справи про банкрутство розглядаються лише майнові спори з вимогами до боржника. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса не є стороною оспорюваних арбітражним керуючим Дарієнко Віктором Дмитровичем м. Одеса договорі, а тому заяви арбітражного керуючого не підлягають розгляду в межах справи про банкрутство цього підприємства.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2013 р. між Акціонерним товариством "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса укладено кредитний договір № 001/255/КЛ-13 та договір іпотеки № 001/255/З-13.

Того ж дня, між Акціонерним товариством "Укргазбанк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 001/255/П-13.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 р. у справі № 916/3052/16 позовні вимоги Акціонерного товариства "Укргазбанк" задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса 2 627 360,92 грн. за невиконання зобов`язань а кредитним договором від 26.03.2013 р . № 001/255/КЛ-13.

18.08.2017 р. між Акціонерним товариством "Укргазбанк" та фізичною особою - підприємцем Кравченко Миколою Васильовичем укладено:

- договір про відступлення права вимоги за кредитним договором від 26.03.2013 р . № 001/255/КЛ-13;

- договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 26.03.2013 р . № 001/255/З-13;

- договір про відступлення права вимоги за договором поруки від 26.03.2013 р . № 001/255/П-13.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися способом захисту свого права, який має відповідати встановленим законом і крім того, забезпечувати ефективний захист порушеного права.

Способи захисту таких прав та інтересів, на підставі ч. 2 наведеної норми, можуть бути:

визнання права;

визнання правочину недійсним;

припинення дії, яка порушує право;

відновлення становища, яке існувало до порушення;

примусове виконання обов`язку в натурі;

зміна правовідношення;

припинення правовідношення;

відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За змістом статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 р. №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах."

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, для визнання недійсним правочину ключовим є встановлення обставин недодержання вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, саме в момент вчинення цього правочину.

Законодавець не виключає можливості застосування цивільно-правових підстав для визнання недійсними правочинів в межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 516 Цивільного кодексу України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що заява арбітражного керуючого Дарієнко Дмитра Вікторовича м. Одеса про визнання недійсними договорів, безпосередньо стосується, як боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса, так і Акціонерного товариства "Укргазбанк" та фізичної особи - підприємця Кравченко Миколи Васильовича, оскільки останні пов`язані договорами від 26.03.2013 р., укладеними між Акціонерним товариством "Укргазбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса, на підставі яких Акціонерне товариство "Укргазбанк" визнано заставним кредитором у справі про банкрутство № 916/2458/18.

Отже, з метою реалізації принципу судового нагляду у відносинах неплатоспроможності та банкрутства та ефективного захисту прав та законних інтересів як кредиторів, так і боржника заява арбітражного керуючого Дарієнка Дмитра Вікторовича м. Одеса з урахуванням доповнень до неї, підлягає розгляду в межах справи про банкрутство Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунайводбуд - 17" м. Одеса, а не в окремому позовному провадженні.

Висновки Південно - західного апеляційного господарського суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.02.2019 р. у справі № 915/715/16.

Доводи фізичної особи - підприємця Кравченко Миколи Васильовича щодо залишення апеляційної скарги арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича м. Одеса без розгляду, у зв`язку з несплатою у повному обсязі судового збору, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується в розмір 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 р.» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 р. складає 1921 грн.

Арбітражним керуючим Дарієнко Дмитром Вікторовичем м. Одеса при зверненні до Південно - західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою сплачено судовий збір в сумі 1921 грн., що підтверджується квитанцією від 22.07.2019 р. № 32769059, тобто в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу фізичної особи - підприємця Кравченка Миколи Васильовича, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про закриття провадження з розгляду заяви, а тому обчислення суми судового збору має відбуватися відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Щодо доводів фізичної особи - підприємця Кравченка Миколи Васильовича про недоплату арбітражним керуючим Дарієнко Віктором Дмитровичем м. Одеса судового збору за подання відповідних заяв до суду першої інстанції, суд зауважує на тому, що місцевий господарський має право вирішити це питання в порядку, встановленому ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду Одеської області від 16.07.2019 р. у справі № 916/2458/18 підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 267-282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича м. Одеса задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.07.2019 р. по справі № 916/2458/18 скасувати.

Справу № 916/2458/18 повернути до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.10.2019 р.

Головуючий суддя : Л.В. Лавриненко

Судді: О.Ю. Аленін

І.Г. Філінюк