ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1268/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

на рішення Господарського суду Одеської області від 08.07.2019, прийняте суддею Шаратовим Ю.А., м. Одеса, повний текст складено 15.07.2019,

у справі № 916/1268/19

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН"

про стягнення 176 306,65 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 р. Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН", в якому в редакції заяви №199/15-01-01-12 від 29.05.2019 (вх.№2-2588/19 від 03.06.2019) просило стягнути з відповідача на користь позивача борг у загальній сумі 176306,65 грн, з яких: 159736,47 грн основної заборгованості, 2292,62 грн інфляційних втрат, 13165,48 грн пені та 1112,08 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 08.05.2019 відкрито провадження у справі №916/1268/19.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.07.2019 у справі №916/1268/19 (суддя Шаратов Ю.А.) позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" 159736,47 грн основного боргу, 11164,05 грн пені, 945,29 грн 3% річних, 2276,71 грн інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2611,80 грн; у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 2001,43 грн, 3% річних в розмірі 166,79 грн та інфляційних втрат в розмірі 15,91 грн відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий господарський суд послався на доведеність факту неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018, проте врахував, що при здійсненні розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат позивачем неправильно визначено період відповідних нарахувань.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 08.07.2019 у справі №916/1268/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 2001,43 грн пені, 166,79 грн 3% річних та 15,91 грн інфляційних втрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що місцевий господарський суд під час ухвалення рішення дійшов помилкового висновку стосовно неправильного визначення Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" періоду нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018, оскільки складання актів наданих послуг та виставлення позивачем рахунків №ПО/2 023 від 05.02.2019 і №ПО/2 641 від 18.02.2019 здійснювалося в день надання послуг, при цьому підпис уповноваженого представника відповідача у реєстрі пред`явлених рахунків є доказом отримання відповідачем цих рахунків, а не їх виставлення останньому, між тим настання строку оплати послуг умовами вищезазначеного договору пов`язане саме з моментом виставлення позивачем відповідних рахунків, а не з датою їх отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН".

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною десятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина сьома статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 1921 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік").

Враховуючи викладене та з огляду на ціну позову у даній справі (176306,65 грн), перегляд оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В. вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалося, відзив на апеляційну скаргу не надало, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Водночас документи, додані скаржником до апеляційної скарги, а саме: копія адресованої Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" претензії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" №4/15-01-01-02-193 від 21.01.2019, копії банківських виписок по особовому рахунку Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України б/н від 24.01.2019, б/н від 25.01.2019 та б/н від 23.07.2019, а також копія рішення Господарського суду Одеської області від 18.06.2019 у справі №916/1269/19, до уваги колегією суддів не беруться, оскільки в силу частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. При цьому колегія суддів враховує, що апелянтом до Південно-західного апеляційного господарського суду не надано будь-яких доказів неможливості їх подання до місцевого господарського суду, а також те, що скаржником взагалі не порушується питання щодо можливості приєднання до матеріалів справи доказів, поданих ним разом з апеляційною скаргою.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у визначеному складі суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 03.09.2018 між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" ("Адміністрація") та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" ("Портовий оператор") укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) №331-П-АМПУ-18 (далі договір №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018), відповідно до пункту 1.1 якого Адміністрація зобов`язується забезпечити доступ Портового оператора до причалу(ів) №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10, 22 Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (далі послуга), що перебувають у господарському віданні Адміністрації, для проведення Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а Портовий оператор зобов`язується сплатити Адміністрації плату за послуги. Послуга надається з метою забезпечення виконання Портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме: довжини та ширини конструкції (конструктивної ширина) споруди.

Згідно з підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 Адміністрація зобов`язана складати у двох примірниках акт наданих послуг та рахунок за надані послуги за державними регульованими тарифами, на підставі наданої Портовим оператором інформації за формою, наведеною у Додатку 3 до цього договору, з урахуванням пунктів 3.2, 3.3 цього договору. Акт наданих послуг та рахунок за надані послуги складаються протягом календарного періоду (місяця) якщо Портовим оператором здійснено обробку понад однієї суднової партії; можливе складання акту наданих послуг та рахунку за надані послуги за календарний період (місяць).

За умовами підпунктів 2.2.1, 2.2.2 пункту 2.2 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 Адміністрація має право, зокрема, вимагати здійснення своєчасної та повної оплати за послугу відповідно до умов цього Договору та отримувати плату за послугу протягом всього строку дії цього договору.

В силу підпунктів 2.3.2, 2.3.15 пункту 2.3 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 Портовий оператор зобов`язаний, зокрема, користуватися послугою доступу до причалу(ів) на умовах, встановлених даним договором та чинним законодавством України, а також здійснювати оплату наданої Адміністрацією послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Підпунктом 2.3.21 пункту 2.3 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 передбачено, що Портовий оператор зобов`язаний підписувати отримані від Адміністрації акти наданих послуг протягом 5 робочих днів з дати їх оформлення. Якщо у цей строк Портовий оператор не повернув підписаний акт наданих послуг або не надав свої зауваження до наданих послуг, цей акт вважається сторонами погоджений (підписаний), а послуги вважаються прийнятими.

Нарахування плати за послуги із забезпечення доступу Портового оператора до Причалу(ів), що перебуває(ють) у господарському віданні Адміністрації, здійснюється за тарифами відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 №541 "Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України", зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.12.2015 за №1608/28053. Для формування рахунку та акту наданих послуг за підсумками календарного періоду (місяця) Портовий оператор надає до Адміністрації у перший робочий день місяця, наступного за звітним, інформацію та документи, передбачені Додатком 3 до цього договору, в паперовому/електронному вигляді. Формування рахунку та акту наданих послуг здійснюється на останню дату календарного періоду (місяця) протягом 6-ти робочих днів місяця, наступного за звітним (пункт 3.1 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018).

Відповідно до пункту 3.2 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 якщо Портовий оператор є резидентом України, формування рахунків для оплати за послуги здійснюється у національній валюті. Перерахунок доларів США в валюту України здійснюється по курсу НБУ на дату надання послуг. Датою надання послуг є дата складання акту наданих послуг, який формується на підставі відомостей, наведених у наступних документах: для вантажів, що вибувають морем коносамент, маніфест або інший документ, виданий морським або річковим перевізником; для вантажів, що прибувають морем генеральний акт або інший документ.

У пункті 3.4 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 сторони узгодили, що оплата рахунків здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів Портовим оператором на поточний рахунок Адміністрації протягом 20-ти банківських днів з дати виставлення Адміністрацією рахунку на оплату послуг.

Згідно з пунктом 6.1 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором на умовах, викладених у цьому договорі, і відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 6.4 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 визначено, що за порушення Портовим оператором строків оплати, вказаних у цьому договорі, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, враховуючи день оплати. Оплата пені і штрафу на звільняє Портового оператора від обов`язку сплатити суму заборгованості.

В силу пунктів 7.1, 7.2 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 цей договір набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами і діє протягом 3-х років з дата його підписання. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору за 30 календарних днів до закінчення строку його чинності, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору. Закінчення строку дій цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

За умовами пункту 8.2 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 всі права та обов`язки Адміністрації, які передбачені цим договором, виконуються Іллічівською філією Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", в тому числі підписання усіх актів та приписів, передбачених цим договором, ведення технічної документації, ведення бухгалтерського обліку, проведення розрахунків, підписання первинних документів тощо.

05.02.2019 сторонами підписано акт надання послуг №ПО/2 023 за договором №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018, відповідно до якого позивачем надано відповідачу послугу із забезпечення доступу портового оператора до причалу №7, загальна вартість якої з урахуванням ПДВ склала 76486,03 грн, при цьому у даному акті зазначено, що сторони претензій одна до одної не мають.

На підставі зазначеного акту надання послуг позивачем сформовано рахунок №ПО/2 023 від 05.02.2019 на суму 76486,03 грн.

В подальшому 18.02.2019 сторонами підписано акт надання послуг №ПО/2 641 за договором №331-П-АМПУ-18, з якого вбачається, що позивачем надано відповідачу послугу із забезпечення доступу портового оператора до причалу №7, загальна вартість якої з урахуванням ПДВ склала 83250,44 грн. У даному акті також вказано, що сторони претензій одна до одної не мають.

На підставі цього акту надання послуг позивачем сформовано рахунок №ПО/2 641 від 18.02.2019 на суму 83250,44 грн.

Місцевим господарським судом також встановлено, що рахунки №ПО/2 023 від 05.02.2019 та №ПО/2 641 від 18.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" отримано 25.02.2019, що підтверджується реєстром пред`явлених рахунків б/н та б/д. Факт отримання відповідачем зазначених рахунків 25.02.2019 позивачем не заперечується.

03.04.2019 Іллічівська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулася до відповідача з претензією №26/15-01-01-23, в якій вимагала терміново вжити заходів щодо погашення існуючої заборгованості, зокрема, і тієї, що виникла у останнього за договором №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018, а також сплатити передбачені умовами зазначеного договору штрафні санкції.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача боргу у загальній сумі 176306,65 грн, з яких: 159736,47 грн основної заборгованості, 2292,62 грн інфляційних втрат, 13165,48 грн пені та 1112,08 грн 3% річних.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018, при цьому суд врахував, що при здійсненні розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат позивачем неправильно визначено період відповідних нарахувань.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів вбачає, що за своєю юридичною природою договір №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 є договором про надання послуг.

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором

Виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Як обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом, укладений між сторонами договір №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 є належною підставою виникнення у сторін за цим договором господарського зобов`язання відповідно до статей 173, 174 Господарського кодексу України (статті 11, 202, 509 Цивільного кодексу України).

В силу частини першої статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

За умовами частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 Адміністрація зобов`язана складати у двох примірниках акт наданих послуг та рахунок за надані послуги за державними регульованими тарифами, на підставі наданої Портовим оператором інформації за формою, наведеною у Додатку 3 до цього договору, з урахуванням пунктів 3.2, 3.3 цього договору.

Підпунктом 2.3.21 пункту 2.3 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 передбачено, що Портовий оператор зобов`язаний підписувати отримані від Адміністрації акти наданих послуг протягом 5 робочих днів з дати їх оформлення. Якщо у цей строк Портовий оператор не повернув підписаний акт наданих послуг або не надав свої зауваження до наданих послуг, цей акт вважається сторонами погоджений (підписаний), а послуги вважаються прийнятими.

З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2019 сторонами підписано акт надання послуг №ПО/2 023 за договором №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018, відповідно до якого позивачем надано відповідачу послугу із забезпечення доступу портового оператора до причалу №7, загальна вартість якої з урахуванням ПДВ становила 76486,03 грн, а 18.02.2019 акт надання послуг №ПО/2 641, згідно з яким позивачем надано відповідачу за договором №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 аналогічну послугу, загальна вартість якої з урахуванням ПДВ склала 83250,44 грн.

Колегія суддів зауважує, що вказані акти підписані сторонами без жодних заперечень та зауважень, а тому останні є належним підтвердженням факту надання позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" послуг за договором №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 загальною вартістю 159736,47 грн.

На підставі вищезазначених актів надання послуг Іллічівською філією Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"сформовано рахунок №ПО/2 023 від 05.02.2019 на суму 76486,03 грн та рахунок №ПО/2 641 від 18.02.2019 на суму 83250,44 грн.

У пункті 3.4 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 сторони узгодили, що оплата рахунків здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів Портовим оператором на поточний рахунок Адміністрації протягом 20-ти банківських днів з дати виставлення Адміністрацією рахунку на оплату послуг.

Місцевим господарським судом встановлено, що рахунки №ПО/2 023 від 05.02.2019 та №ПО/2 641 від 18.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" отримано 25.02.2019, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія реєстру пред`явлених рахунків б/н та б/д.

Відповідно до підпунктів 2.2.1, 2.2.2 пункту 2.2 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 Адміністрація має право, зокрема, вимагати здійснення своєчасної та повної оплати за послугу відповідно до умов цього Договору та отримувати плату за послугу протягом всього строку дії цього договору.

В силу підпункту 2.3.15 пункту 2.3 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 Портовий оператор зобов`язаний, зокрема, здійснювати оплату наданої Адміністрацією послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Враховуючи наведені норми права, узгоджені сторонами умови договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018, а також відсутність у матеріалах справи доказів проведення відповідачем оплати рахунків №ПО/2 023 від 05.02.2019 та №ПО/2 641 від 18.02.2019, що зумовлює наявність у останнього заборгованості за вищезазначеним договором, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" 159736,47 грн основної заборгованості.

Крім того, позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2292,62 грн інфляційних втрат, 1112,08 грн 3% річних та 13165,48 грн пені, нарахованих у зв`язку з несвоєчасним виконання умов договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018.

Колегія суддів зауважує, що під час розгляду позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи господарський суд повинен перевірити здійснений позивачем розрахунок заявлених до стягнення грошових коштів, при цьому обґрунтованість проведеного позивачем розрахунку безпосередньо залежить від правильності визначення ним періоду відповідних нарахувань.

Дослідивши та перевіривши поданий Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до суду першої інстанції розрахунок інфляційних втрат, 3% річних та пені, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про неправильність останнього, оскільки позивачем невірно визначено початкову дату прострочення виконання грошового зобов`язання з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, в силу пункту 3.4 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 оплата рахунків здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів Портовим оператором на поточний рахунок Адміністрації протягом 20-ти банківських днів з дати виставлення Адміністрацією рахунку на оплату послуг.

Зі здійсненого позивачем розрахунку вбачається, що початковою датою прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати рахунку №ПО/2 023 від 05.02.2019 останнім визначено 06.03.2019, а зі сплати рахунку №ПО/2 641 від 18.02.2019 20.03.2019, тобто Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" фактично ототожнює дату виставлення рахунку з датою формування останнього.

Між тим колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що датою виставлення рахунку є не дата його формування (складання), а дата отримання останнього відповідачем, тобто ознайомлення Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" з його змістом, а тому, беручи до уваги те, що рахунки №ПО/2 023 від 05.02.2019 та №ПО/2 641 від 18.02.2019 останнім отримано 25.02.2019, прострочення виконання зобов`язання зі сплати вартості послуг за обома вказаними рахунками у відповідача виникло з 26.03.2019.

Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором на умовах, викладених у цьому договорі, і відповідно до чинного законодавства України (пункт 6.1 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018).

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно зі статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Саме таку правову позицію викладено у пунктах 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013.

У застосуванні індексації колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду також враховуються рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України №62 97р. від 03.04.1997. У листі Верховного Суду України №62 97р. від 03.04.1997 зазначено, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а у середньому за місяць, тому умовно слід виходити з того, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають будь-який період, перемножити між собою.

З урахуванням зазначеного місцевим господарським судом проведено власний розрахунок та обґрунтовано стягнуто з відповідача на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" 2276,71 грн інфляційних втрат за квітень-травень місяці 2019 року та 945,29 грн 3% річних за період з 26.03.2019 по 05.06.2019.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з приписами статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.4 договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 визначено, що за порушення Портовим оператором строків оплати, вказаних у цьому договорі, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, враховуючи день оплати. Оплата пені і штрафу на звільняє Портового оператора від обов`язку сплатити суму заборгованості.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що невиконання грошового зобов`язання правильно кваліфіковане судом як його порушення у розумінні Цивільного кодексу України, а самого відповідача визначено таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання у розумінні частини першої статті 612 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на неправильне визначення позивачем початкової дати прострочення виконання грошового зобов`язання, судом першої інстанції проведено власний розрахунок та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" на користь позивача 11164,05 грн пені за період з 26.03.2019 по 05.06.2019.

За результатами перевірки розрахунку пені, здійсненого місцевим господарським судом, суд апеляційної інстанції зазначає про його обґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, Південно-західний апеляційний господарський суд критично оцінює доводи апеляційної скарги стосовно неправильного визначення місцевим господарським судом періоду нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів) №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018.

Відповідно до приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм матеріального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (пункт 58 рішення Європейського суду з прав людини рішення у справі "Серявін та інші проти України").

Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 08.07.2019 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 08.07.2019 у справі №916/1268/19 без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Чорноморської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України, у випадках, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.10.2019.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук