РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019Справа № 910/9610/19

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ КАЗИМИРА МАЛЕВИЧА, будинок 11)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМА ГРАД» (02232, м.Київ, ВУЛИЦЯ РАДУНСЬКА, будинок 28, квартира 6) стягнення заборгованості у розмірі 138 583 грн. 31 коп
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керама Град» про стягнення заборгованості у розмірі 138 583 грн. 31 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором оренди нерухомого майна №1649/А від 01.01.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 року позовну заяву Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМА ГРАД» про стягнення заборгованості у розмірі 138 583 грн. 31 коп. залишено без руху.

31.07.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі №910/9610/19, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.08.2019 року була направлена на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 08.08.2019 року уповноваженій особі Позивача ухвали суду від 05.08.2019 року, поверненням на адресу суду поштового конверту, надісланого на адресу Відповідача, у зв`язку з вибуттям останнього.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМА ГРАД» є 02232, м.Київ, ВУЛИЦЯ РАДУНСЬКА, будинок 28, квартира 6.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/9610/19 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМА ГРАД», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2018 року між Інститутом електрозварювання ім.О.Є. Патона Національної академії наук України (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Керама Град" (Орендар) був укладений Договір оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАН України № 1649/А (далі - Договір оренди № 1649/А), за умовами якого відповідно до Закону України «Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України», дозволу НАН України Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне майно, що знаходиться на балансі ІЕЗ ім. Є.О.Патона (далі - Майно), розміщене за адресою: вул. Горького 58, корпус №18 поверх 1, загальною площею 206,74 кв.м, вартість якого становить за незалежною оцінкою (залшковою вартістю) станом на 30.11.2017р., 950971,43 грн. 1кв.м-4599,84 грн. (а.с. 13-19)

Згідно з п. 1.2 Договору оренди № 1649/А майно передається в оренду під наступне використання:

- кімнати за планом 1, 3-6 площею 57,5 кв.м - під турагентську діяльність;

- площа 149,24 кв. м - під офіс.

Пунктом 3.1 Договору оренди № 1649/А сторонами узгоджено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 зі змінами і становить за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - листопад 2017р. при 18% орендній ставці - під офіс та 22% - під турагентську діяльність в грн.:

- за приміщення 69,0*149,24=10297,57; 84,33*57,5=4848,98;

- разом 15146,54;

- ПДВ 3029,31

- Разом до сплати за місяць 18175,85

Крім орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю по розрахункам Орендодавця:

- відшкодування спожитих комунальних послуг - електроенергії, теплопостачання, водопостачання та водовідведення (Додаток № 1 без ПДВ - ст. 188.1 ПКУ);

- відшкодування земельного податку (Додаток № 2);

- вартість послуг з інженерного (обслуговування електро, -тепло, -водозабезпечення,

вентиляційне обслуговування, обслуговування телефонного зв`язку тощо) і господарського (прибирання та охорона) забезпечення приміщень (Додаток № 3).

- відшкодування послуг за обслуговування кондиціонерів (Додаток № 4)

Нарахування ПДВ здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.2 Договору оренди № 1649/А).

Відповідно до п. 3.3. Договору оренди № 1649/А орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Індекси інфляції розраховуються Державною службою статистики України.

Нарахування орендної плати та інших платежів згідно п.3.1. здійснюється щомісячно станом на перше число місяця, наступного за розрахунковим, крім додатку № 4. Нарахування і оплата вартості послуг з інженерного і господарського забезпечення приміщень здійснюється в поточному місяці.

Орендар сплачує орендну плату та інші платежі згідно п.3.1, до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно одержаних рахунків. Якщо Орендар не розрахувався за

комунальні послуги до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, Орендар без попередження позбавляється енергопостачання до погашення заборгованості.

Орендодавець має право виставляти розрахунки на попередню оплату орендної плати та інших платежів згідно п. 3.1.

У пункті 3.5 Договору оренди № 1649/А Орендна плата та інші платежі згідно п.3.1, перераховані несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь Орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з п. 3.6 Договору оренди № 1649/А відповідно до вимог ст.232 Господарського кодексу України, Сторони погоджуються, що нарахування штрафних санкцій, передбачених пп. 3.3, 3.4, 3.5 Договору, не обмежуються 6-ти місячним строком, а нараховуються і сплачуються за весь час прострочення виконання зобов`язання. Нарахування припиняється через один рік, від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу Орендар сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від

простроченої суми.

У пункті 9.1 Договору оренди № 1649/А сторони погодили, що цей Договір діє з 01.01.2018 року по 31.12.2018р.

Пунктом 9.4 Договору оренди № 1649/А передбачено, що продовження терміну дії договору оренди, строк дії якого закінчується, за умови належного виконання Орендарем своїх зобов`язань за цим Договором, відсутності заперечення Орендодавця проти продовження та при обов`язковій наявності дозволу НАН України оформлюється додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Між позивачем та відповідачем укладено Додатки № 1-4 до Договору оренди № 1609/А (а.с. 21-25):

- Протокол погодження договірної ціни послуг з інженерного (обслуговування електро-, тепло-, водо забезпечення. вентиляційне обслуговування, обслуговування телефонного зв`язку тощо) і господарського (прибирання та охорона) забезпечення приміщень з 01.01.2018 р. (Додаток № 4) яким сторонами погоджено, що розмір договірної щомісячної ціни на надання послуг становить 1045,42 грн.;

- Розрахунок по відшкодуванню земельного податку на 2018 р. (Додаток № 2) яким погоджено, розмір земельного податку, який підлягає відшкодуванню становить 1083,64 грн.;

- Розрахунок відшкодування спожитих комунальних послуг (спожитих енергоресурсів) (Додаток № 1), за яким вартість електропостачання визначається у відповідності до показників приладів обліку, вартість водопостачання - 31,68 грн. в місяць ;

- Відшкодування вартості послуг з обслуговування кондиціонерів (1 місяць) (Додаток № 4), за яким вартість послуг з обслуговування кондиціонерів - 300,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди № 1649/А Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв у користування нежилі приміщення загальною площею 206,74 кв.м., розташовані на першому поверсі у Корпусі № 18 за адресою м. Київ, вул. Антоновича, 58. (а.с. 20)

27.12.2018 року між Позивачем та Відповідачем укладена Додаткова угода № 1 до Договору оренди № 1649/А, якою Сторонами дійшли згоди вважати продовженим до 31 грудня 2019 року на тих же умовах. (а.с. 26)

Крім того, Між позивачем та відповідачем укладено Додатки до Договору оренди №1609/А в новій редакції (а.с. 28-28):

- Протокол погодження договірної ціни послуг з інженерного (обслуговування електро-, тепло-, водо забезпечення. вентиляційне обслуговування, обслуговування телефонного зв`язку тощо) і господарського (прибирання та охорона) забезпечення приміщень з 01.01.2018 р. яким сторонами погоджено, що розмір договірної щомісячної ціни на надання послуг з 01.01.2019 року становить 1356,16 грн.;

- Відшкодування вартості послуг з обслуговування кондиціонерів (1 місяць), за яким вартість послуг з обслуговування кондиціонерів з 01.01.2019 року - 333,34 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та Відповідачем підписані Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 01/2019 від 01.01.2019 року за січень 2019 року на суму 25 988,69 грн., № 02/2019 від 28.02.2019 року за лютий 2019 року на суму 25 424,77 грн., № 03/2019 від 31.03.2019 року за березень 2019 року на суму 25 504,93 грн., № 04/2019 від 30.04.2019 року за квітень 2019 року на суму 26 098,03 грн. та № 05/2019 від 31.05.2019 року за травень на суму 25 136,04 грн., а всього на загальну суму у розмірі 128 152,46 грн. (а.с. 82-86)

Крім того, на виконання умов Договору оренди № 1649/А Позивачем за період з січня 2019 року по травень 2019 року виставлені Відповідачу Рахунки на оплату орендної плати, відшкодування комунальних послуг, відшкодування земельного податку, відшкодування вартості послуг за обслуговування кондиціонеру, інженерного і господарського забезпечення приміщення, на загальну суму у розмірі 128 152,46 грн. (а.с. 29-52)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів та платежів, пов`язаних з користуванням приміщення. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість у розмірі 128 152,46 грн. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМА ГРАД» 3% річних у розмірі 800 грн. 95 коп., інфляційні втрати у розмірі 265 грн. 37 коп. та пеню у розмірі 9 364 грн. 53 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ІЕЗ ім. Є.О. Патона НАН України № 1649/А між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди № 1649/А Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв у користування нежилі приміщення загальною площею 206,74 кв.м., розташовані на першому поверсі у Корпусі № 18 за адресою м. Київ, вул . Антоновича, 58. (а.с. 20)

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та Відповідачем підписані Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 01/2019 від 01.01.2019 року за січень 2019 року на суму 25 988,69 грн., № 02/2019 від 28.02.2019 року за лютий 2019 року на суму 25 424,77 грн., № 03/2019 від 31.03.2019 року за березень 2019 року на суму 25 504,93 грн., № 04/2019 від 30.04.2019 року за квітень 2019 року на суму 26 098,03 грн. та № 05/2019 від 31.05.2019 року за травень на суму 25 136,04 грн., а всього на загальну суму у розмірі 128 152,46 грн. (а.с. 82-86)

Крім того, на виконання умов Договору оренди № 1649/А Позивачем за період з січня 2019 року по травень 2019 року виставлені Відповідачу Рахунки на оплату орендної плати, відшкодування комунальних послуг, відшкодування земельного податку, відшкодування вартості послуг за обслуговування кондиціонеру, інженерного і господарського забезпечення приміщення, на загальну суму у розмірі 128 152,46 грн. (а.с. 29-52)

Відповідно до п. 3.3. Договору оренди № 1649/А орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Індекси інфляції розраховуються Державною службою статистики України.

Нарахування орендної плати та інших платежів згідно п.3.1. здійснюється щомісячно станом на перше число місяця, наступного за розрахунковим, крім додатку № 4. Нарахування і оплата вартості послуг з інженерного і господарського забезпечення приміщень здійснюється в поточному місяці.

Орендар сплачує орендну плату та інші платежі згідно п.3.1, до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно одержаних рахунків. Якщо Орендар не розрахувався за

комунальні послуги до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, Орендар без попередження позбавляється енергопостачання до погашення заборгованості.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості по орендній платі та платежів, пов`язаних з користуванням об`єктом оренди, перед Інститутом електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України у розмірі 128 152 грн. 46 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату орендних платежів та платежів, пов`язаних з користуванням об`єктом оренди, за період січня 2019 року по травень 2019 року, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 128 152 грн. 46 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача 3% річних за загальний період прострочки з 21.02.2019 року по 05.07.2019 року у розмірі 800 грн. 95 коп. та інфляційні втрати у розмірі 265 грн. 37 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем оплати за загальний період прострочки з 21.02.2019 року по 05.07.2019 року у розмірі 800 грн. 95 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку перебігу прострочки Відповідача. Так, Суд зазначає, що при здійсненні розрахунку 3% річних за березень 2019 року Позивач вказав датою початку перебігу прострочки 21 число місяця наступного за місяцем оплати. Разом з тим, Позивачем не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). За таких підстав, кінцевою датою оплати Відповідачем орендної плати за березень 2019 року є 22.04.2019 р., а прострочка розпочалась з 23.04.2019 р., а не з 21.04.2019 р., як помилково зазначив Позивач. А тому з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за загальний період з 21.02.2019 р. по 05.07.2019 р. у розмірі 788 грн. 95 коп.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних від суми заборгованості по платежам, пов`язаним з користуванням орендованим приміщенням за лютий-квітень 2019 року окремо за кожний місяць за загальний період з березня 2019 року по травень 2019 у розмірі 265 грн. 37 коп. підлягають частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача, а тому з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню інфляційні за загальний період березня 2019 року по травень 2019 у розмірі 265 грн. 03 коп.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 21.02.2019 р. по 05.07.2019 р. у розмірі 9 364 грн. 53 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013 року)

У пункті 3.5 Договору оренди № 1649/А Орендна плата та інші платежі згідно п.3.1, перераховані несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується на користь Орендодавця відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з п. 3.6 Договору оренди № 1649/А відповідно до вимог ст.232 Господарського кодексу України, Сторони погоджуються, що нарахування штрафних санкцій, передбачених пп. 3.3, 3.4, 3.5 Договору, не обмежуються 6-ти місячним строком, а нараховуються і сплачуються за весь час прострочення виконання зобов`язання. Нарахування припиняється через один рік, від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов`язання з 21.02.2019 р. по 05.07.2019 р. у розмірі 9 364 грн. 53 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв`язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку перебігу прострочки Відповідача. Так, Суд зазначає, що при здійсненні розрахунку пені за березень 2019 року Позивач вказав датою початку перебігу прострочки 21 число місяця наступного за місяцем оплати. Разом з тим, Позивачем не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). За таких підстав, кінцевою датою оплати Відповідачем орендної плати за березень 2019 року є 22.04.2019 р., а прострочка розпочалась з 23.04.2019 р., а не з 21.04.2019 р., як помилково зазначив Позивач. А тому з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню пеня за загальний період з 21.02.2019 р. по 05.07.2019 р. у розмірі 9 212 грн. 78 коп.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМА ГРАД» на користь Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України підлягає стягненню заборгованість у розмірі 128 152 грн. 46 коп., 3% річних у розмірі 788 грн. 95 коп., інфляційні втрати у розмірі 265 грн. 03 коп. та пеня у розмірі 9 212 грн. 78 коп.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРАМА ГРАД» (02232, м.Київ, ВУЛИЦЯ РАДУНСЬКА, будинок 28, квартира 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 36100007) на користь Інституту електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ КАЗИМИРА МАЛЕВИЧА, будинок 11, Ідентифікаційний код юридичної особи 05416923) заборгованість у розмірі 128 152 грн. (сто двадцять вісім тисяч сто п`ятдесят дві) грн. 46 (сорок шість) коп., 3% річних у розмірі 788 (сімсот вісімдесят вісім) грн. 95 (дев`яносто п`ять) коп., інфляційні у розмірі 265 (двісті шістдесят п`ять) грн. 03 (три) коп., пеню у розмірі 9 212 (дев`ять тисяч двісті дванадцять) грн. 78 (сімдесят вісім) коп. та судовий збір у розмірі 2 076 (дві тисячі сімдесят шість) грн. 26 (двадцять шість) коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 07 жовтня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин