ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 920/810/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.

здійснивши розгляд у письмовому провадженні

касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»

на рішення Господарського суду Сумської області від 05.02.2019

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2019

та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»

до Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон»

про стягнення 517 681,78 грн.

У зв`язку з відрядженням судді Колос І.Б. склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 07.10.2019, який наявний в матеріалах справи.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (далі - ТОВ «Промелектроніка») звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» (далі - ДП «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон») про стягнення 517 681,78 грн., з яких 354930,97 грн. пені, 32055,37 грн. 3% річних та 130695,44 грн. інфляційних втрат з покладенням на відповідача судових витрат.

2. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки від 24.03.2014 №132-14 щодо проведення своєчасного розрахунку за отриману продукцію з посиланням на пункт 7.2. вказаного Договору та положення статті 625 ЦК України в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Стислий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Господарського суду Сумської області від 05.02.2019 у справі №920/810/18 (у складі судді Резніченко О.Ю.) позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на користь ТОВ «Промелектроніка» 117513, 48 грн. інфляційних втрат, 28588,26 грн. 3% річних, 157633,30 грн. пені та 6920,53 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 (у складі колегії суддів: Кравчука Г.А., Козир Т.П., Коробенка Г.П.) рішення Господарського суду Сумської області від 05.02.2019 змінено. Стягнуто з ДП «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» на користь ТОВ «Промелектроніка» 17967,06 грн. інфляційних втрат, 5593,13 грн. 3% річних, 52116,98 грн. пені та 1135,16 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

5. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 (у складі колегії суддів: Кравчука Г.А., Чорногуза М.Г., Коробенка Г.П.) у задоволенні заяви ТОВ «Промелектроніка» про стягнення з ДП «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн. відмовлено.

Стислий виклад вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Сумської області від 05.02.2019 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2019, ТОВ «Промелектроніка» у касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

7. Не погоджуючись з додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019, ТОВ «Промелектроніка» у касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 16 000,00 грн.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. У касаційній скарзі на рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції позивач зазначає, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що строк на оплату продукції розпочинається тільки у випадку поставки всієї партії товару є необґрунтованим та незаконним, а здійснений апеляційним судом перерахунок сум пені, 3% річних та інфляційних втрат безпідставним. При цьому, позивач погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що строк на оплату поставленої продукції повинен бути розрахований окремо за кожною видатковою накладною, за якою здійснена кожна фактична поставка. Поряд з цим, на думку позивача, судом першої інстанції безпідставно частково задоволено клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 50%.

9. У касаційній скарзі на додаткову постанову апеляційного суду позивач зазначає про те, що положенням статті 129 ГПК України не передбачено подання заяви в порядку частини восьмої статті 129 ГПК України виключно у письмовій формі.

Доводи інших учасників справи

10. У відзиві на касаційну скаргу відповідач доводи касаційних скарг не визнає та вважає висновки суду апеляційної інстанції законними та обґрунтованими.

Стислий виклад рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

11. 24.03.2014 між ТОВ «Промелектроніка» (постачальник) та ДП «Конотопський авіаремонтний завод «Авіакон» (покупець) укладено договір №132-14, у відповідності до пункта 1.1. якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти й оплатити продукцію, вказану у Додатку 1 до цього договору, на умовах, передбачених даним договором.

12. За умовами пункта 2.1. договору кількість, номенклатура Продукції вказується в Додатку 1 до даного договору , що є невід`ємною частиною договору.

13. За умовами пункта 3.1. договору поставка продукції здійснюється на умовах поставки СРТ м. Запоріжжя, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року. Розмір кожної партії продукції визначається на підставі відповідної заявки покупця та фіксуються у відповідних Специфікаціях.

14. Строки поставки продукції складають 3 (три) календарних днів з моменту отримання відповідної заявки від покупця. Постачальник має право здійснити поставку продукції в інші строки винятково на підставі попередньої згоди покупця в письмовій формі (пункт 3.2. Договору).

15. У відповідності до пункта 5.1. договору оплата продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у даному Договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві реквізити іншого рахунка).

16. Пунктом 5.2. договору передбачено, що оплата здійснюється протягом 10 календарних днів з дати поставки відповідної партії продукції на підставі виставленого рахунку.

17. Згідно з пунктом 5.3. договору датою оплати продукції вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця.

18. Додатковою угодою №1 від 06.03.2015 сторони змінили пункти 3.1. і 4.1 договору №132-14 від 24.03.2014, виклавши їх в такій редакції:

- поставка продукції здійснюється партіями на умовах поставки СРТ м.Конотоп, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року. Розмір кожної партії продукції визначається на підставі відповідної заявки покупця та фіксується у відповідних Специфікаціях (пункт 3.1.договору);

- поставка продукції здійснюється за цінами, які визначені у Специфікаціях і включають всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші видатки постачальника, пов`язані з поставкою продукції. Загальна вартість договору на момент його укладення складає 20 000 000 грн. з ПДВ (пункт 4.1. договору).

19. Додатковою угодою №2 від 18.03.2015 до договору №132-14 від 24.03.2014 сторони домовились змінити умови оплати продукції, яка поставляється за Договором наступним чином:

- авансовий платіж 50% від суми відповідної партії продукції на підставі виставленого рахунку;

- остаточний розрахунок за відповідну партію продукції - протягом 10 банківських днів з дня отримання продукції на підставі виставленого рахунку.

- Інші умови вищевказаного Договору, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе (пункт 4. Додаткової угоди).

20. На виконання умов укладеного договору сторонами підписані Специфікації, якими зафіксовано розмір кожної партії продукції.

21. Апеляційним господарським судом встановлено, що у вказаних Специфікаціях не зазначено дати їх підписання, проте вони містять найменування погодженої до поставки продукції, її кількість та вартість, які дозволяють ідентифікувати розмір кожної партії продукції, що підлягала поставці позивачем.

22. На кожну зафіксовану у вказаних Специфікаціях партію продукції позивачем виставлено рахунки-фактури у точній відповідності за найменуванням продукції, її кількісними та вартісними показниками. Так, позивачем на підставі погоджених та зафіксованих у Специфікаціях розмірах партій продукції виставлено рахунки - фактури:

-№СФ-0001272 від 23.07.2014 на суму 12441,60 грн.;

-№СФ-0002077 від 08.12.2014 на суму 11220,00 грн.;

-№СФ-0002082 від 09.12.2014 на суму 8775,00 грн.;

-№СФ-0000150 від 30.01.2015 на суму 222120,00 грн.;

-№СФ-0001183 від 14.05.2015 на суму 126720,00 грн.;

-№СФ-0001478 від 12.06.2015 на суму 205578,00 грн.;

-№СФ-0001537 від 17.06.2015 на суму 629851,20 грн.;

-№СФ-0002472 від 13.08.2015 на суму 780000,00 грн.;

-№СФ-0002522 від 17.08.2015 на суму 41940,00 грн.;

-№СФ-0002548 від 18.08.2015 на суму 531468,00 грн.;

-№СФ-0002648 від 31.08.2015 на суму 176640,00 грн.;

-№СФ-0002749 від 09.09.2015 на суму 180000,00 грн.;

-№СФ-0002921 від 23.09.2015 на суму 221520,00 грн.;

-№СФ-0002724 від 23.09.2015 на суму 66000,00 грн.;

-№СФ-0002925 від 23.09.2015 на суму 7644,60 грн.;

-№СФ-0002965 від 30.09.2015 на суму 131040,00 грн.;

-№СФ-0003030 від 19.10.2015 на суму 166512,00 грн.

23. Поставка продукції за договором здійснювалась позивачем відповідно до видаткових накладних.

24. За спірними видатковими накладними №№ РН-0001223 від 26.08.2014, РН-0001863 від 19.12.2014, РН-0001860 від 19.12.2014, РН-0003196 від 24.06.2015, РН-0003907 від 11.08.2015, РН-0006299 від 16.10.2015, РН-0003682, РН-0003743, РН-0003985, РН-0004201 від 03.09.2015, РН-0004231 від 08.09.2015, РН-0006283 від 13.10.2015, РН-000119 від 05.02.2016, РН-0006300 від 16.10.2015, РН-0000414 від 04.03.2016, РН-0004136, РН-0006007 від 21.09.2015, РН-0006001 від 18.09.2015, РН-0006284 від 13.10.2015, РН-0006286 від 13.10.2015, РН-0006344 від 22.10.2015, РН-0006287 від 13.10.2015, РН-0006416 від 06.11.2015, РН-0006345 від 22.10.2015, РН-0006415 від 06.11.2015 позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 2273629,20 грн.

25. Судами також встановлено, що зазначена продукція отримана відповідачем, що підтверджується копіями вказаних видаткових накладних, наявними у справі довіреностями, а також не заперечується відповідачем. Поставлена позивачем згідно з вказаними видатковими накладними продукція оплачена відповідачем, що підтверджують наявні в матеріалах справи платіжні доручення.

26. Проте у зв`язку з різним тлумаченням сторонами умов договору щодо визначення розміру окремої партії продукції та відповідно виникнення у відповідача обов`язку щодо проведення оплати/остаточного розрахунку за відповідну партію поставленої продукції між ними виник даний спір, предметом якого є стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення оплати поставленої за договором продукції, що і стало підставою звернення з позовом до суду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Цивільний кодекс України від 16.01.2003 N 435-IV

27. Частина третя статті 213

При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

28. Частина четверта статті 213

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Господарський процесуальний кодекс України від 6 листопада 1991 року N 1798-XII у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII

29. Частини перша та третя статті 123

судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

30. Частина перша статті 126

витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

31. Частина восьма статті 129

розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

32. Частина перша статті 221

якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

33. Частина перша статті 74

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

34. Частина перша статті 300

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

35. Частина друга статті 300

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

36. Пункт 1 частини першої статті 308

1. Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанції повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду..

37. Стаття 309

1. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

2. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

38. Пункт 2 частини третьої статті 310

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

39. Причиною виникнення спору між сторонами з приводу виконання договору поставки від 24.03.2014 №132-14 є різне тлумачення його умов стосовно визначення розміру окремої партії продукції та порядку розрахунків за поставлений товар.

40. Позивач вважає, що партією є продукція, поставлена за окремим товаросупровідним документом - видатковою накладною та стверджує, що оплату поставленої продукції згідно приписів пункта 5.2. договору відповідач мав здійснити окремо по кожному факту поставки після оформлення кожної видаткової накладної.

41. Відповідач тлумачить умови пунктів 3.1 та 5.2 договору по-іншому стверджуючи, що оскільки розмір кожної партії продукції, яка підлягала поставці, сторонами зафіксовано у Специфікаціях і лише після виконання зобов`язання позивача щодо поставки партії продукції у повному обсязі у відповідача виникало зобов`язання з оплати/остаточного розрахунку у встановлений договором строк.

42. Відповідно до частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213. У частинах третій та четвертій статті 213 визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

43. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

44. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.

45. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

46. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими статтею 213 ЦК України.

47. Відповідно до пунка 3.1 договору (у всіх редакціях, які існували в період його дії і здійснення Позивачем поставок продукції) поставка продукції здійснюється партіями; розмір кожної партії продукції визначається на підставі відповідної заявки відповідача та фіксується у специфікаціях.

48. Відповідно до пункта 6.5 договору остаточне приймання продукції здійснюється з оформленням видаткової накладної.

49. Відповідно до пункта 5.2. договору оплата продукції покупцем здійснюється протягом 10 календарних днів з дати поставки відповідної партії продукції (зафіксованої у відповідній Специфікації) на підставі виставленого рахунку. З моменту набрання чинності Додаткової угоди №2 до Договору від 18.03.2015 за зміненими умовами оплата продукції, поставленої за Договором, повинна здійснюватися у два етапи: 1) авансовий платіж 50% від суми відповідної партії продукції (зафіксованої у відповідній Специфікації) на підставі виставленого рахунку, 2) остаточний розрахунок за відповідну партію продукції (зафіксовану у відповідній Специфікації) протягом 10 банківських днів з дня отримання продукції на підставі виставленого рахунку.

50. Аналізуючи положення наведених пунктів договору, касаційний суд вважає, що обсяг однієї Спеціфікації становить партію продукції, яка може поставлятися частинами з оформленням на кожну поставку видаткової накладної, яка фіксує остаточне приймання продукції в межах партії.

51. Кожна окрема поставка товару з оформленням видаткової накладної не є самостійною партією, а здійснюється в межах однієї Специфікації. При цьому Специфікація підписується не на кожну фактичну поставку товару, а на всю партію згідно заявки.

52. Визначення партії товару, як товару, що поставляється за однією Специфікацією, узгоджується з іншими умовами договору, зокрема, щодо оплати: авансовий платіж 50% від суми відповідної партії продукції проводиться на підставі виставленого рахунку від суми, визначеній у Специфікації, а не у видаткових накладних. З матеріалів справи вбачається, що змісту кожної Специфікації (найменування продукції, кількість та вартість) відповідає певний рахунок-фактура. Водночас рахунок-фактура під кожну видаткову накладну позивачем не виставляється.

53. Таким чином розрахунок за отриманий товар повинен здійснюватися після поставки всієї партії продукції за кожною конкретною Специфікацією, а 10 денний строк остаточного розрахунку слід обраховувати від дати останньої видаткової накладної, згідно з якою відбулась повна поставка партії товару.

54. За таких обставин при з`ясуванні порядку проведення розрахунків за договором поставки від 24.03.2014 №132-14 місцевим господарським судом зроблено помилковий висновок про те, що оплата за товар повинна здійснюватися за кожною фактичною поставкою, оформленою відповідною видатковою накладною.

55. Водночас апеляційним господарським судом було здійснено вірне тлумачення умов договору стосовно того, що остаточний розрахунок повинен здійснюватися відповідачем після поставки всієї партії продукції по конкретній Специфікації, з огляду на що касаційний суд констатує правильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права до спірних правовідносин при винесенні оскаржуваної постанови від 27.06.2019.

56. Позивачем також оскаржується додаткова постанова апеляційного господарського суду від 29.07.2019 щодо відмови в задоволенні заяви ТОВ «Промелектроніка» про стягнення з відповідача 16 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

57. Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви, апеляційним судом було зазначено, що матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Промелектроніка» до закінчення судових дебатів зверталось до суду апеляційної інстанції з відповідною письмовою заявою в порядку абзацу 2 частини восьмої статті 129 ГПК України.

58. Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

59. Поряд з цим, відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

60. Як зазначає скаржник у касаційній скарзі, представник ТОВ «Промелектроніка» в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції під звукозапис заявляв, що товариство додатково надасть апеляційному суду заяву про стягнення витрат на професійну правову допомогу.

61. Відповідно до частини другої статті 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

62. Водночас, положеннями частини восьмої статті 129 ГПК України не передбачено, що заява про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, зроблена стороною у справі до закінчення судових дебатів, має здійснюватися виключно у письмовій формі.

63. Отже, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що ТОВ «Промелектроніка» мало заявити про надання заяви щодо стягнення судових витрат письмово в порядку спрощеного судового провадження.

64. Як вбачається з матеріалів справи, судом апеляційної інстанції ухвалено постанову 27.06.2019, а позивачем подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн. з доданими до неї доказами згідно поштового штемпелю на конверті - 02.07.2019, тобто в межах 5-ти денного строку, передбаченого частиною восьмою статті 129 ГПК України.

65. За таких обставин у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні заяви ТОВ «Промелектроніка» про стягнення витрат на правничу правову допомогу з підстав неподання ним відповідної письмової заяви в порядку статті 129 ГПК України, у зв`язку з чим апеляційним господарським судом безпідставно не було розглянуто по суті подану скаржником заяву про стягнення 16 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

66. Такі дії суду є порушенням норм процесуального права та призвели до обмеження права позивача на відшкодування понесених ним судових витрат в порядку, передбаченому ГПК України, що є підставою для скасування оскаржуваної додаткової постанови з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання розподілу судових витрат.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

67. Відповідно до положень ГПК України не встановлено підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду від 27.06.2019.

68. Зважаючи на те, що апеляційний господарський суд розглянув заяву ТОВ «Промелектроніка» про стягнення 16000,00 грн. витрат на правничу допомогу з порушенням норм процесуального права, додаткова постанова суду апеляційної інстанції від 29.07.2019 підлягає скасуванню, а справа №920/810/18 в цій частині - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судові витрати

69. Судові витрати у зв`язку з переглядом рішення Господарського суду Сумської області від 05.02.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 в суді касаційної інстанції покладаються на ТОВ «Промелектроніка», оскільки касаційний господарський суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін постанову апеляційного господарського суду від 27.06.2019.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 у справі №920/810/18 залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на рішення Господарського суду Сумської області від 05.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 - без задоволення.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 - задовольнити.

3. Додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі №920/810/18 скасувати.

4. Справу №920/810/18 в частині стягнення витрат на правничу допомогу направити на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова