ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

09 жовтня 2019 року Справа 923/826/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АК "Олімп", м.Херсон про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АК "Олімп", м.Херсон

до відповідача-1: Антонівської селищної ради м.Херсона

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Річковий термінал", смт.Антонівка м.Херсон

про визнання недійсними рішення і договору купівлі-продажу земельної ділянки

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "АК "Олімп", м.Херсон звернувся до господарського суду із позовом до відповідача-1 Антонівської селищної ради м.Херсона, відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Річковий термінал", м.Херсон, смт.Антонівка про визнання недійсними рішення і договору купівлі-продажу земельної ділянки.

07.10.2019р. позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельну ділянку площею 2,6762 га кадастровий номер :02:001:1154 для розміщення та експлуатації будівель та споруд річкового транспорту за адресою: м.Херсон, с.Антонівка, пров.Янтарний, 34.

- заборони вчинення реєстраційних дій відносно земельної ділянки площею 2,6762 га кадастровий номер :02:001:1154 для розміщення та експлуатації будівель та споруд річкового транспорту за адресою: м.Херсон, с.Антонівка, пров.Янтарний, 34.

Обґрунтовуючи заяву ТОВ "АК "Олімп" зазначив, що товариство звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Антонівської селищної ради м.Херсона і Товариства з обмеженою відповідальністю "Річковий термінал" щодо визнання недійсними:

- рішення Антонівської селищної ради від 17.04.2019р. №377 "Про продаж земельної ділянки";

- договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.05.2019р., який був укладений між Антонівською селищною радою м.Херсона і ТОВ "Річковий термінал", посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Гороховою Н.В., зареєстрований в реєстрі за номером 418. Предметом зазначеного договору стала земельна ділянка площею 2,6762 га кадастровий номер :02:001:1154 для розміщення та експлуатації будівель та споруд річкового транспорту за адресою: м.Херсон, с.Антонівка, пров.Янтарний, 34.

Заявник зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі під час розгляду по суті справи Господарського суду Херсонської області №923/201/19 (провадження по справі відкрито 26.03.2019р.), предметом по якій була законність розділу земельної ділянки кадастровий номер :10:001:0003 на дві окремі земельні ділянки: площею 0,0150 га кадастровий номер :02:001:1153 та площею 2,6762 га кадастровий номер :02:001:1154 і передача останньої в користування ТОВ "Річковий термінал" за договором оренди на 49 років, з метою уникнення від виконання рішення Господарського суду Херсонської області №923/201/19 навмисно рішенням Антонівської селищної ради від 17.04.2019р. №377 "Про продаж земельної ділянки" розірвали оспорюваний договір оренди землі і уклали договір її купівлі-продажу.

Позивач наголошує, що, як вбачається з матеріалів справи і попередніх дій відповідачів щодо маніпулювання правочинів відносно спірної земельної ділянки, можливо припустити, що у разі не вчинення дій, таких як накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборони вчинення реєстраційних дій відносно земельної ділянки, є ймовірність її подальшого відчуження або вчинення інших навмисних дій з метою ускладнення виконання рішення по цій справі, у разі задоволення позовних вимог.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидним є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення.

За наведених обставин, ТОВ "АК "Олімп" просить задовольнити його заяву та вжити заходів забезпечення позову.

Враховуючи той факт, що земельна ділянка кадастровий номер :02:001:1154 була створена шляхом виділу з земельної ділянки кадастровий номер :10:001:0003, яка перебуває в користуванні ТОВ "АК "Олімп", урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, заявник пропонує в якості зустрічного забезпечення накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :10:001:0003.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд зазначає про відсутність підстав для забезпечення позову з огляду на наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Стаття 136 ГПК України визначає підстави для забезпечення позову, так зокрема, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 згаданої статті передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із подальшими змінами), заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно абзаців 2, 3, 4 пункту 3 постанови Пленуму ВГСУ №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов'язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Заявник (позивач) має довести наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходів до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

В свою чергу слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви щодо забезпечення позову в їх сукупності, суд зазначає, що позивачем до заяви про забезпечення позову не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову, тобто доказів вчинення відповідачами будь-яких дій, спрямованих на відчуження спірної земельної ділянки або вчинення інших навмисних дій з метою ускладнення виконання рішення по цій справі, у разі задоволення позовних вимог.

Доводи позивача ґрунтуються на власних припущеннях та не підтверджені документально.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (п.7-8 ст.140 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд-

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АК "Олімп" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 2,6762 га кадастровий номер :02:001:1154 для розміщення та експлуатації будівель та споруд річкового транспорту за адресою: м.Херсон, с.Антонівка, пров.Янтарний, 34 та заборони вчинення реєстраційних дій відносно земельної ділянки площею 2,6762 га кадастровий номер :02:001:1154 для розміщення та експлуатації будівель та споруд річкового транспорту за адресою: м.Херсон, с.Антонівка, пров.Янтарний, 34 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу суду складено і підписано 09.10.2019р.

Суддя М.Б. Сулімовська