ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2019 р. Справа №914/813/19

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів Т.Б. Бонк,

О.І. Матущака,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

за участю представників сторін:

позивача адвоката Овчарука О.О. (довіреність №14-266 від 26.12.2018),

відповідача- адвоката Зіньковської Н.В. (довіреність №007.1Др-237-0819 від 07.08.2019),

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України №39-356-29 від 01.08.2019

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.07.2019, повний текст ухвали складено 15.07.2019, про зупинення провадження

у справі №914/813/19 (суддя Пазичев В.М.)

за позовом: Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м. Львів

про: стягнення 75 217 665,08грн 3% річних та інфляційних втрат

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року АТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ПАТ «Львівгаз» про стягнення 58 375 353,49грн інфляційних втрат та 16 842 311,59грн 3% річних.

Позов обгрунтований порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №13-259-ВТВ від 04.01.2013 в частині встановлених договором строків оплати переданого відповідачу протягом січня 2013 року по грудень 2015 року природного газу, його заборгованість станом на час звернення до суду з даним позовом становить 348 494 542,60грн. За порушення строків оплати газу на підставі ст. 625 ЦК України позивач заявив до стягнення 58 375 353,49грн інфляційних втрат за період з липня 2017 року по січень 2019 року та 16 842 311,59грн 3% річних за період з 02.08.2017 по 12.03.2019.

Ухвалою від 25.04.2019 у справі №914/813/19 Господарський суд Львівської області відкрив провадження за вказаним позовом АТ «НАК «Нафтогаз України».

10.05.2019 відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №914/1974/17 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, яке обґрунтоване тим, що сума основного боргу 348 494 542,60грн, на яку позивач здійснив нарахування 3% та інфляційних втрат, оспорюється в межах іншої справи №914/1974/17 за позовом АТ «НАК «Нафтогаз України» до ПАТ «Львівгаз» про стягнення 348 494 542,60грн заборгованості за договором №13-259-ВТВ від 04.01.2013, 70 444 987,48грн інфляційних втрат, 15 998 052,04грн 3% річних та 71 668 500,32грн пені. Ухвалою від 30.11.2017 у справі №914/1974/17 суд призначив експертизу, на вирішення якої поставлено питання, зокрема, про визначення розміру документально підтвердженої простроченої заборгованості ПАТ «Львівгаз» перед АТ «НАК «Нафтогаз України» за договором №13-259-ВТВ від 04.01.2013 . У зв`язку з чим відповідач вказав про неможливість розгляду даної справи (№914/813/19) до вирішення справи №914/1974/17, оскільки спір у даній справі є похідним від іншої справи, нарахування 3% річних та інфляційних втрат здійснено на суму основного боргу, щодо якої спір ще не вирішений судом (том 2.а.с. 59-61).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.07.2019 у справі №914/813/19 задоволено клопотання відповідача та зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі №914/1974/17 підставі п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, що при вирішенні спору у справі №914/1974/17, в якому предметом спору є, зокрема, стягнення 348 494 542,60грн основного боргу за договором №13-259-ВТВ від 04.01.2013, враховуючи конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про неможливість визначення суми основного боргу без спеціальних знань, у зв`язку з чим ухвалою від 30.11.2017 суд призначив комплексну судову експертизу, на вирішення якої щодо основного боргу поставив таке питання: який розмір документально підтвердженої заборгованості ПАТ «Львівгаз» перед ПАТ НАК «Нафтогаз України» за договором №13-259-ВТВ від 04.01.2013, із зазначенням сум, періоду такого прострочення, враховуючи оплати та умови спільних протокольних рішень? Відтак суд дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення судом справи №914/1974/17, під час розгляду якої буде встановлено наявність чи відсутність боргу ПАТ «Львівгаз» перед позивачем та його остаточний розмір.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач вказує, зокрема, що при зверненні з позовом у даній справі він надав усі необхідні, належні та допустимі докази, на підставі яких суд може встановити характер спірних правовідносин та дійти висновку про обгрунтованість чи безпідставність вимог позову. Стверджує, що взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість їх розгляду окремо одна від одної, оскільки в обох цих справах підлягає встановленню, у тому числі, розмір простроченого основного боргу відповідача перед позивачем, який буде визначатися за наслідками оцінки однакових доказів, які містяться в обох справах.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу позивача-без задоволення.

Відповідач зазначає, зокрема, що неможливість розгляду цієї справи підтверджується тим, що спір у даній справі є похідним від спору у справі №914/1974/17, оскільки нарахування 3% та інфляційних втрат в даній справі здійснене на суму основного боргу, розмір якого оспорюється в межах справи №914/1974/17. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №904/6636/17, вказує, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи та певної черговості розгляду вимог.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено розгляд справи в судовому засіданні 08.10.2019.

У судовому засіданні 08.10.2019 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 у справі № 904/6636/17 вказав, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Предметом спору у даній справі(№ 914/813/19) є стягнення 3% та інфляційних втрат, які нараховані на суму основного боргу за договором №13-259-ВТВ від 04.01.2013 у розмірі 348 494 542, 60грн, що підтверджено розрахунками позивача, доданими до позовної заяви. Разом з тим, сума основного боргу за договором №13-259-ВТВ від 04.01.2013 у розмірі 348 494 542, 60грн є предметом спору у справі №914/1974/17, яка розглядається судом. При цьому, при вирішенні спору у справі №914/1974/17 суд дійшов висновку про неможливість визначення без спеціальних знань суми основного боргу, у зв`язку з чим ухвалою від 30.11.2017, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.01.2018, суд призначив комплексу судову експертизу, на вирішення якої поставив питання про встановлення розміру заборгованості, який документально підтверджується, із зазначенням сум, періоду такого прострочення, враховуючи оплати та умови спільних протокольних рішень.

Отже, справа №914/1974/17 є пов`язаною з даною справою (№ 914/813/19), оскільки у справі №914/1974/17 встановлюються факти щодо суми основного боргу, що матимуть преюдиціальне значення для вирішення даної справи(№ 914/813/19).

На підставі викладеного апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи скаржника, погоджується з доводами відповідача та висновком суду першої інстанції про об`єктивну неможливість розгляду судом справи №914/813/19 до вирішення судом справи № 914/1974/17 через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок обмеженості предметом позову та певної черговості розгляду вимог та вважає, що суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 914/1974/17.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу від 10.07.2019 у справі № 914/813/19 про зупинення провадження у справі з додержанням норм процесуального права. Отже, ухвалу належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 99, 129, п.5 ч.1 ст. 227, ст.ст. 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області 10.07.2019 у справі № 914/813/19 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд ухвали апеляційним судом покладається на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанова складений 10.10.2019.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя Т.Б. Бонк

Суддя О.І. Матущак