УХВАЛА

07 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 915/566/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Кролевець О.А., Стратієнко Л.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий -Мишкіна М.А., судді - Будішевська Л.О, Таран С.В.)

від 27.05.2019

у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок-Торг-Сервіс"

за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 ,

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок-Торг-Сервіс" від 06.05.2016, оформлених протоколом №4,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 у справі №915/566/16 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок-Торг-Сервіс" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок-Торг-Сервіс" (далі - ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс») від 06.05.2016, оформлених протоколом №4 та позов третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_2 задоволено - визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс», оформлені протоколом №4 від 06.05.2016.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 у справі №915/566/16 на підставі частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, оскільки апеляційну скаргу на рішення подано після спливу одного року з дня складання повного тексту рішення.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, відповідач був належним чином повідомлений про наявність оскаржуваного рішення, однак у встановлений законом строк правом на апеляційне оскарження судового рішення не скористався: в судових засіданнях Господарського суду Миколаївської області у справі №915/566/16 інтереси ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» представляв Ферлій А.А. (у тому числі у судовому засіданні 09.06.2016), який діяв на підставі довіреності від 10.05.2016, у разі відкликання всіх довіреностей на час проголошення оскаржуваного рішення (на чому наполягав скаржник в апеляційній скарзі), ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» повинно було повідомити про це суд відповідним листом. Матеріали справи не містять документів, які б підтверджували, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подано особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, а також, що пропуск строку на апеляційне оскарження виник внаслідок обставин непереборної сили (про наявність таких обставин не зазначає і сам скаржник).

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначив, що встановлення судом підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження саме на підставі частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України виключає необхідність застосування судом частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

09.09.2019 ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі №915/566/16, в якій просить скасувати зазначену ухвалу і визнати поважною причину пропуску відповідачем ТОВ «Ринок-Торг-Сервіс» строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 та поновити відповідачу строк на апеляційне оскарження цього рішення.

Заявник, посилаючись на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стверджує, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, тому що при її постановленні суд апеляційної інстанції не дотримався норм статей 260 та 261 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не визнав поважною причиною пропуску відповідачем у справі строку на апеляційне оскарження Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016 та не поновив пропущений процесуальний строк.

Вивчивши матеріали касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 абзацу 1 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Верховний Суд вважає обґрунтованим висновок апеляційного господарського суду про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, оскільки звертаючись 22.05.2019 з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.06.2016, тобто через 2 роки і 11 місяців, відповідач не довів існування передбачених цією нормою винятків.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду погоджується також з висновком суду апеляційної інстанції про те, що встановлення судом підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження саме на підставі частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України виключає необхідність застосування судом частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, оскільки аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12.11.2018 у справі №54/239 http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/78048367).

Зважаючи на конкретні обставини цієї справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. У зв`язку з цим, касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно визнати необґрунтованою і відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235 частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №915/566/16 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі №915/566/16 разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді О. Кролевець

Л. Стратієнко