ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" жовтня 2019 р. Справа№ 910/14002/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

розглянувши заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» Національної академії аграрних наук України про відвід головуючого судді Козир Т.П., подану при розгляді апеляційних скарг Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» Національної академії аграрних наук України, Озернянської сільської ради та Головного управління Держгеокадастру у Київській області

на рішення Господарського суду Київської області

від 18.04.2019 (повний текст складено 25.04.2019)

у справі №910/14002/18 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Озернянської сільської ради

до 1. Білоцерківської районної державної адміністрації

2.Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна»

Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків»

Національної академії аграрних наук України

3. Головного управління Держгеокадастру у Київській області

про визнання права та визнання недійсним державного акта на

право постійного користування землею

та за зустрічним позовом Державного підприємства «Дослідне господарство

«Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків»

Національної академії аграрних наук України

до Озернянської сільської ради

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державний реєстратор Озернянської сільської ради Київської області Кошовий В'ячеслав Петрович

про скасування запису про державну реєстрацію речового права

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.04.2019 у справі №910/14002/18 первісний позов Озерянської сільської ради до Білоцерківської районної державної адміністрації, Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інтитуту біоенергетичних культур і цукрових буряків» Національної академії аграрних наук України, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання права та визнання недійсним державного акта на право постійного користування землею задоволено. Визнати за Озерянською сільською радою право на замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, село Озерна, вул. Перковського, 9а, орієнтовний розмір 0,54 га під обслуговування будівель закладів освіти. Визнати недійсним державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 002628 від 28.01.2005, виданий Білоцерківською райдержадміністрацією Ради народних депутатів на підставі розпорядження Білоцерківської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 22.01.2003 № 29 Дослідному господарству ім. 9 січня Інституту цукрових буряків УААН. Стягнуто з Білоцерківської районної державної адміністрації на користь Озерянської сільської ради 1 174, 67 грн. судового збору. Стягнуто з Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інтитуту біоенергетичних культур і цукрових буряків» Національної академії аграрних наук України на користь Озерянської сільської ради 1 174, 67 грн. судового збору. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Київській області на користь Озерянської сільської ради 1 174, 67 грн. судового збору. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інтитуту біоенергетичних культур і цукрових буряків" Національної академії аграрних наук України до Озерянської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державний реєстратор Озерянської сільської ради Київської області Кошовий В'ячеслав Петрович, про скасування запису про державну реєстрацію речового права.

В провадженні Північного апеляційного господарського суду перебувають апеляційні скарги Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» Національної академії аграрних наук України, Озернянської сільської ради та Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення господарського суду Київської області від 18.04.2019.

02.10.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» Національної академії аграрних наук України про відвід головуючого судді Козир Т.П., яка мотивована тим, що перед тим, як відкладати розгляд справи, апеляційний суд повинен був розглянути заяву про зупинення провадження у справі та клопотання про призначення експертизи, проте не зробив цього, що свідчить про упередженість головуючого судді.

За приписами п.п. 1-3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо приходить до висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Розглянувши вищенаведену заяву, колегія суддів в складі: головуючого судді Козир Т.П., суддів Куксова В.В., Яковлєва М.Л. дійшла висновку про її необґрунтованість, адже наведені заявником доводи на її обґрунтування, не можуть бути підставою в розумінні статей 35, 36 ГПК України для відводу головуючого судді Козир Т.П. Тому ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2019 матеріали справи № 910/14002/18 передано до автоматизованої системи авторозподілу справ для визначення колегії суддів для розгляду по суті заяви про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2019 заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» Національної академії аграрних наук України про відвід головуючого судді Козир Т.П. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Дикунської С.Я., суддів Мальченко А.О., Жук Г.А.

За змістом п. п. 7, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглянувши заяву про відвід головуючого судді Козир Т.П., апеляційний суд дійшов висновку про її безпідставність та необґрунтованість.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» (Заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року встановлено, що «безсторонність» в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

За рішенням у справі «Олександр Волков проти України» від 9 січня 2013 (104) як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (її) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, № 86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

За приписами ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у випадках, визначених статями 35, 36 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як вище згадувалось, відвід головуючого судді Козир Т.П. мотивовано, зокрема, що перед тим, як відкладати розгляд справи, суд повинен був розглянути заяву про зупинення провадження у справі та клопотання про призначення експертизи, однак цього не зробив, проте незгода сторони з порядком та послідовністю розгляду клопотань у даній справі, тобто з процесуальними рішеннями суду жодним чином не свідчить про необ'єктивність, упередженість, небезсторонність та якусь заінтересованість головуючого судді Козир Т.П., відтак не є підставою для його відводу в розумінні приписів ГПК України.

Розглянувши заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» Національної академії аграрних наук України про відвід головуючого судді Козир Т.П., апеляційний суд не знайшов підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи не можуть бути підставами в розумінні ст. ст. 35, 36 ГПК України для відводу цього судді, а викладені заявником обставини не виключають можливості його участі у розгляді даної справи, адже фактично зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями суду, що в свою чергу не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, керуючись ст. ст. ст. 35, 36, 39, 234 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Державного підприємства «Дослідне господарство «Озерна» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків» Національної академії аграрних наук України про відвід головуючого судді Козир Т.П. відмовити.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук