СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2019 р. справа №917/1404/15

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попков Д.О.
суддів Стойка О.В., Істоміна О.А.
секретар судового засідання Акімова К.К.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Потебенко Лідії Олександрівни, м. Горішні плавні Полтавської області
на рішення господарського суду Полтавської області
ухваленого 22.09.2015р. (повний текст підписано 23.09.2015р.) у м. Полтаві
у справі №917/1404/15 (суддя Кльопов І.Г.)
за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м. Київ
до Фізичної особи-підприємця Потебенко Лідії Олександрівни, м. Горішні плавні Полтавської області
про стягнення 106661,15грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», м. Київ (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Потебенко Лідії Олександрівни, м. Горішні плавні Полтавської області (далі - Відповідач) з вимогами про стягнення 106661,15грн., у тому числі:

- 31288,05грн. заборгованості за кредитом, наданим банком в межах договору банківського обслуговування від 02.09.2011р.;

- 38327,39грн. процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за порушення зобов`язань за договором банківського обслуговування від 02.09.2011р.;

- 30371,45грн. пені за прострочення виконання грошових зобов`язань за договором банківського обслуговування від 02.09.2011р.;

- 6674,26грн. заборгованості з комісії за користуванням кредитними коштами, нарахованих за порушення зобов`язань за договором банківського обслуговування від 02.09.2011р.

2. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 22.09.2015р. (повний текст підписано 23.09.2015р.) у справі №917/1404/15 позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» були задоволені в повному обсязі.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем зобов`язань за договором банківського обслуговування від 02.09.2011р., внаслідок чого у останнього станом на 19.05.2015р. утворилась заборгованість за кредитом, що також зумовило правомірні стягнення з останнього заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 27.12.2012р. по 19.05.2015р., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за період з 05.03.2012р. по 19.05.2015р. та комісії за користування кредитом за період 01.07.2013р. по 19.05.2015р., передбачених «Умовами та правилами надання банківських послуг», зазначивши, що заявою про відкриття поточного рахунку Відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», що відповідно до п.3.2.1.1.16. означених Умов прирівнюється до укладання договору (угоди) в письмовій формі.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Фізична особа-підприємець Потебенко Лідія Олександрівна, м. Горішні плавні Полтавської області, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулась з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2015р. у справі №917/1404/15 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. Відповідач не підписувала «Умови та правила надання банківських послуг», а отже такі Умови, розміщені на сайті Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», не можна вважати складовою спірного кредитного договору;

6.2. відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03.07.2019р. неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.643 Цивільного кодексу України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

6.3. враховуючи не підписання Відповідачем «Умов та правил надання банківських послуг», збільшений строк позовної давності в розглядуваному випадку застосовуватися не буде, тоді як відповідно до ст.ст.257, 258 Цивільного кодексу України загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо стягнення неустойки - один рік. Оскільки апелянт не брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції та не знав про існування такого спору, то заявляє про застосування позовної давності в суді апеляційної інстанції.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:

7. Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», в межах визначеного апеляційним судом строку, відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.263 Господарського процесуального кодексу України подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 09.08.2019р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Істоміна О.А.

9. Ухвалою від 14.08.2019р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №917/1404/15, а ухвалою від 06.09.2019р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Потебенко Лідії Олександрівни в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і клопотань з цього приводу від сторін не надходило, судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з викликом учасників справи у судове засідання. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

10. Враховуючи викладене в п.8 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

15. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 02.09.2011р. Фізичною особою-підприємцем Потебенко Лідією Олександрівною (Клієнт) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку в Публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» (Банк, ліцензія №22 від 05.10.2011р. - а.с.11) (заява - а.с.30), відповідно якої Клієнт приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг» та Тарифів Банку (а.с.а.с.31-45), що розміщені в мережі інтернет, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 02.09.2011р. (договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови цього договору.

Відповідно до означеного договору Відповідачу було відкрито поточний рахунок: НОМЕР_1 та картковий рахунок: НОМЕР_2 , а також встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, смс-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

16. Згідно з п.3.2.1.1.16. Умов, при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

17. Відповідно до п.3.2.1.1.1..Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта.

18. У п.3.2.1.1.3 Умов встановлено, що кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Згідно з п.3.2.1.1.6 Умов, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку передбаченому «Умовами і правилами надання банківських послуг», у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта.

19. Відповідно до п.3.2.1.1.8 Умов, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

20. Пунктом 3.2.1.4.1. Умов затверджено порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця («період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню»), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.2.1.4.1.1. Умов).

У випадку необнуління дебетового сальдо з одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36,00% річних, починаючи з останньої дати періоду в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. (п.3.2.1.4.1.2. Умов) У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов`язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (п`ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого «Умовами і правилами надання банківських послуг», Клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань (п.3.2.1.4.1.3. Умов).

Відповідно до п.3.2.1.4.1.4. Умов, під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі (п.3.2.1.2.3.4. Умов)

21. Згідно п.3.2.1.4.9. Умов, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими (п.3.2.1.4.10. Умов).

22. Відповідно до 3.2.1.5.1 Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п.3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 цих Умов, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4. Умов, винагороди, передбаченої п.п.3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6. Умов, Клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

23. З наявної в матеріалах справи довідки про розмір встановлених кредитних лімітів №08.7.0.0.0/28 від 05.06.2015р. (а.с.46) вбачається, що на виконання умов договору банк надав Фізичній особі-підприємцю Потебенко Лідії Олександрівні кредитний ліміт в розмірі 39500,00грн. за рахунком НОМЕР_1 .

24. Між тим, претензією №10902PLL0S0KE від 29.10.2014р. (а.с.а.с.52, 53) Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (наразі Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») звернулося до Відповідача з вимогою негайно погасити прострочену заборгованість, яка станом на 29.10.2014р. за договором банківського обслуговування б/н від 02.09.2011р. склала: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 31288,05грн., прострочена заборгованість за відсотками - 2628,19грн., заборгованість з комісії за користування кредитом - 4703,13грн., заборгованість з пені - 2953,82грн., всього - 41573,19грн.

25. Окрім того, відповідно до наданого банком розрахунку (а.с.а.с.47, 48), станом на 19.05.2015р. заборгованість Відповідача за кредитом склала 31288,05грн. Матеріали справи також містять виписки по рахунках Фізичної особи-підприємця Потебенко Лідії Олександрівни (а.с.а.с.49, 50, 61-91).

26. Вказані в п.п.15-24 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються. Своєю чергою, матеріали справи не містять доказів підписання Відповідачем вказаних вище Умов в редакції, на яку посилався Позивач і суд першої інстанції чи в будь-який іншій редакції.

27. Враховуючи не здійснення Відповідачем погашення заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 02.09.2011р. за наданим кредитом, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з Відповідача такої заборгованості, а також нарахованих на суму простроченої оплати 38327,39грн. процентів за користування кредитними коштами за період з 27.12.2012р. по 19.05.2015р., 30371,45грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, нарахованої за період з 05.03.2012р. по 19.05.2015р. та 6674,26грн. комісії за користування кредитом за період з 01.07.2013р. по 19.05.2015р.

28. З огляду на характер та зміст заявлених та задоволених судом позовних вимог, розгляд означеного спору судом першої інстанції здійснювався, насамперед, у світлі приписів, регламентуючих кредитні правовідносини.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

29. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

30. Сутність розглянутого місцевим судом спору полягала у спонуканні Відповідача до примусового виконання порушених (несплачених та прострочених у виконанні) зобов`язань за кредитом, наданим Позивачем в межах договору банківського обслуговування б/н від 02.09.2011р., а також процентів за користування кредитними коштами, нарахованими за порушення зобов`язань за означеним договором, пені за прострочення такого зобов`язання та заборгованості з комісії за користуванням кредитними коштами, нарахованими за порушення зобов`язань за договором банківського обслуговування б/н від 02.09.2011р.

31. Беручи до уваги, що взаємовідносини сторін в означеному випадку виникли на підставі підписання 02.09.2011р. заяви про відкриття поточного рахунку, яка передбачає обов`язок Банку з обслуговування кредитного ліміту Клієнта при наявності вільних грошових ресурсів, правовідносини сторін регулюються як положеннями Цивільного кодексу України відносно договору банківського рахунку, так і положеннями відносно кредитного договору.

Викладене зумовлює часткове погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких вирішувалось питання відносно розглядуваного спору (застосував до розглядуваних правовідносин тільки норми законодавства щодо кредитного договору (п.28 постанови).

32. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного правочину (підписання Відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку в Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк»), апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким правочином кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

33. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

34. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

35. Приписами ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 означеного Кодексу). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержанням письмової форми договору зумовлює його нікчемність (ст.1055 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.1056-1 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

36. Своєю чергою, судова колегія зазначає, що «Умови та правила надання банківських послуг»/Тарифи Банку, які разом із заявою про відкриття поточного рахунку складають договір банківського обслуговування б/н від 02.09.2011р., та містять умови про сплату відсотків, комісії за користування кредитними коштами, відповідальність за несвоєчасне погашення кредиту, та до яких, підписавши заяву приєднався Відповідач, не можна розцінювати як частину такого договору, укладеного між сторонами 02.09.2011р. шляхом підписання заяви, оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

36.1. Апеляційний суд також зауважує, що в розглядуваному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України як договору приєднання, оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки «Умови та правила надання банківських послуг»/Тарифи Банку, розміщені на офіційному сайті Позивача, неодноразово змінювалися останнім з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із позовною заявою. Таким чином, враховуючи також відсутність підтверджень про конкретні запропоновані Відповідачу Умови та правила банківських послуг/ Тарифи банку, відсутність в заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані в матеріалах справи та надані банком такі Умови/Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із Відповідачем договору банківського обслуговування, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

36.2. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з наданими до матеріалів справи «Умовами та правилами надання банківських послуг»/Тарифами Банку ознайомився Відповідач, підписуючи заяву про відкриття поточного рахунку, а також те, що вказані документи на момент отримання Відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, що саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку мають здійснюватись нарахування платежів.

36.3. Відтак, недоведене підписання Відповідачем Умов та правил банківських послуг, які встановлюють умови кредитування, дає підстави стверджувати про недотримання у їх відношенні вимог ст.1055 Цивільного кодексу України щодо письмової форми договору. Означене також зумовлює, що розмір процентів, комісії та порядок їх нарахування не встановлений, аналогічно, не встановлені в підписаній заяві й умови відносно розміру та порядку нарахування неустойки - угода про яку згідно ст.ст.546, 547 Цивільного кодексу України повинна бути в письмовій формі. Своєю чергою, недодержання письмової форми угоди про неустойку обумовлює нікчемність такої угоди.

Викладене, виходячи зі змісту ч.2 ст.215, ч.1 ст.216 цього Кодексу, дають підстави для висновку, що положення непідписаних клієнтом Умов Банку не створюють юридичних наслідків, а отже правових підстав у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України для виникнення суб`єктивного права Банку на означені проценти, комісію та пеню не має.

36.4. Місцевим судом безпідставно встановлено, що надані до матеріалів справи «Умови та правила надання банківських послуг»/Тарифи банку є складовою частиною договору банківського обслуговування б/н від 02.09.2011р., у зв`язку з чим суд дійшов необґрунтованого висновку про стягнення з Відповідача всієї суми заборгованості, включаючи проценти за користування кредитними коштами, пеню та комісію за користування кредитними коштами.

37. Відносно суми заборгованості за кредитом, судова колегія зазначає, що дійсно, хоча укладений між сторонами договір банківського обслуговування б/н від 02.09.2011р. у вигляді заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), однак, в розглядуваному випадку згідно ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до означених правовідносин підлягають застосуванню норми законодавства про позику, що враховуючи не повернення в порушення вимог ст.1049 Цивільного кодексу України Відповідачем фактично отриманих та використаних коштів в добровільному порядку Акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» (свідчить про неналежне (із допущеним простроченням) виконання Відповідачем такого грошового зобов`язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України), останній вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми коштів.

38. Викладена в п.п.36, 37 постанови позиція суду апеляційної інстанції повністю відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.07.2019р. у справі №342/180/17, на яку обґрунтовано посилався Відповідач за змістом апеляційної скарги.

39. Своєю чергою, колегія суддів зазначає, що оскільки заява безпосередньо не містить умов про строк повернення грошових коштів, то згідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України момент повернення позики в означеному випадку визначається спливом 30-ти денного періоду від дня пред`явлення суб`єктивної вимоги (спеціальне правило по відношенню до загальної норми ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи містять докази відправки Відповідачу претензії №10902PLL0S0KE від 29.10.2014р. (а.с.53) про негайне погашення простроченої заборгованості, що свідчить про наявність обов`язку в останнього з повернення отриманих коштів, факт надання яких підтверджується банківськими виписками та Відповідачем не оскаржується. Означене зумовлює погодження з висновком суду першої інстанції щодо правомірності стягнення з Відповідача 31288,05грн. заборгованості за кредитом.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених ст.ст.625, 1048 Цивільного кодексу України за змістом позовних вимог не заявлялось.

40. З приводу заяви Скаржника про застосування строку позовної давності, суд апеляційної інстанції зазначає, що на момент подання позовної заяви (07.07.2015), позовна давність тривалістю у три роки (ст.257 Цивільного кодексу України), відлік якої в порядку ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України розпочинається після спливу 30-ти днів з моменту пред`явлення претензії (п.39 цієї постанови), не сплила. Таким чином, не вбачається підстав для відхилення позовних вимог щодо стягнення 31288,05грн. у розумінні ч.4 ст.267 вказаного Кодексу.

41. З огляду на викладені в п.п.36-39 цієї постанови міркування та допущені місцевим судом порушення норм матеріального права, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про часткове скасування рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2015р. - в частині задоволенні позовних вимог про стягнення з Відповідача 38327,39грн. процентів за користування кредитними коштами, 30371,45грн. пені за прострочення виконання грошових зобов`язань за договором банківського обслуговування від 02.09.2011р. та 6674,26грн. заборгованості з комісії за користуванням кредитними коштами, та часткове задоволення апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Потебенко Лідії Олександрівни - прийняття в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні відповідної частини позовних вимог.

42. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду зумовлює розподіл судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги між сторонами пропорційно задоволених вимог за результатами апеляційного перегляду. Враховуючи, що Фізична особа-підприємець Потебенко Лідія Олександрівна звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір стягується з Відповідача в дохід державного бюджету пропорційно розміру задоволених вимог (ч.ч.2, 3 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Потебенко Лідії Олександрівни, м. Горішні плавні Полтавської області на рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2015р. (повний текст підписано 23.09.2015р.) у справі №917/1404/15 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2015р. (повний текст підписано 23.09.2015р.) у справі №917/1404/15 скасувати в частині задоволення позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м. Київ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Потебенко Лідії Олександрівни, м. Горішні плавні Полтавської області 38327,39грн. процентів за користування кредитними коштами, 30371,45грн. пені за прострочення виконання грошових зобов`язань за договором банківського обслуговування б/н від 02.09.2011р. та 6674,26грн. заборгованості з комісії за користуванням кредитними коштами, прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні таких вимог у зв`язку з чим викласти резолютивної частини рішення в наступній редакції:.

« 1. Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м. Київ до Фізичної особи-підприємця Потебенко Лідії Олександрівни, м. Горішні плавні Полтавської області про стягнення 106661,15грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Потебенко Лідії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованості за кредитом в сумі 31288,05грн. за договором банківського обслуговування б/н від 02.09.2011р.»

3. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 625,76грн.»

3. В іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 22.09.2015р. (повний текст підписано 23.09.2015р.) у справі №917/1404/15 залишити без змін.

4. Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570) на користь Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 938,64грн.

5. Доручити Господарському суду Полтавської області видати накази на примусове виконання цієї постанови, оформивши їх у відповідності до вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

6. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.10.2019р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна

Надіслано судом до ЄДРСР - 08.10.2019р.