ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1052/18
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ярош А.І.

суддів Колоколова С.І., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Молодов В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк та Національного Банку України

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.08.2018 року про зупинення провадження

по справі № 916/1052/18

за позовом Національного Банку України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Гаджибей

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за участю представників сторін:

Від позивача - Каранфілова О.В., довіреність № 18-0014/39276, дата видачі : 19.07.18; Національного Банку України;

Від третьої особи - Фурманчук О.І., довіреність № 101, дата видачі : 19.06.19; Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк;

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Гаджибей в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

ВСТАНОВИЛА:

01.06.2018р. Національний банк України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", в якій просить суд:

- в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за кредитним договором №54 від 02.10.2014р. (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України в загальній сумі заборгованості 856 944 000 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №98 від 07.10.2014р., укладеним між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. та зареєстрований в реєстрі за №4522, а саме на: земельну ділянку площею 10,000 га, за кадастровим номером :01:002:0665, з місцем розташування: Одеська область, Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, масив "Золотий берег", земельна ділянка №№6, 7, 8, 9, 10, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37, право власності зареєстроване за ТОВ "Гаджибей" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності: 7215079; земельну ділянку площею 10,000 га за кадастровим номером :01:002:0666, з місцем розташування: Одеська область, Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, масив "Золотий берег", земельна ділянка №№13,14, 15, 16, 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37, право власності зареєстроване за ТОВ "Гаджибей" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності: 7215765,

- Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження": земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0665 за початковою ціною 10 647 000 грн. без ПДВ; земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0666 за початковою ціною 10 647 000 грн. без ПДВ; а також стягнути з відповідача судовий збір у сумі 319 410 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення Публічним акціонерним товариством Комерційним Банком "Приватбанк" умов кредитного договору №54 від 02.10.2014р., в частині своєчасного повернення кредиту, виконання якого було забезпечене договором іпотеки №98 від 07.10.2014р., укладеним між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", внаслідок чого у позивача виникло право на звернення стягнення на майно, що перебуває в іпотеці.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.06.2018р. відкрито провадження у справі № 916/1052/18.

26.06.2018 р. представником відповідача надано до суду письмове клопотання (вх. ГСОО № 2-32388 (т.1 а.с.73-74) про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи №910/15832/17, провадження у якій відкрито за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей" до Національного банку України, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю „Тамерса про визнання договорів недійсними, зокрема іпотечного договору № 98 від 07.10.2014 р.

Так, за думкою відповідача, позовні вимоги у справі №916/1052/18, які направлені на звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 98 від 07.10.2014р., не можуть бути розглянуті судом до розгляду справи №910/15832/17, в межах якої будуть встановлені обставини щодо дійсності відповідного іпотечного договору.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.07.2018 року (суддя Щавинська Ю.М.) провадження у справі №916/1052/18 зупинено до набрання чинності рішення по справі №910/15832/17.

Ухвала мотивована тим, що позовні вимоги Національного банку України направлені на звернення стягнення на майно за іпотечним договором №98 від 07.10.2014р., в рахунок погашення заборгованості АТ КБ "ПриватБанк".

Натомість, як слідує з наявних матеріалів справи, предметом спору у справі №910/15832/17 є, зокрема, визнання вищевказаного договору іпотеки №98 від 07.10.2014р., на підставі якого Національний банк України просить звернути стягнення на майно, недійсним.

Приймаючи до уваги, що можливість звернення стягнення на предмет іпотеки безпосередньо залежить від дійсності відповідного договору, суд вважає, що вказані справи є пов`язаними у розумінні ст. 227 ГПК України, а без вирішення питання щодо дійсності договору іпотеки №98 від 07.10.2014р. суд позбавлений можливості зробити висновок щодо наявності або відсутності у позивача права на звернення стягнення на майно, яке є предметом вказаного договору.

Водночас, неможливість для суду самостійно встановити обставини у справі зумовлена насамперед одночасністю судового розгляду.

Суд зазначає, що за наявності у провадженні Господарського суду м.Києва іншої справи, предметом якої є дійсність іпотечного договору №98, більш того перебування цієї справи на стадії нового розгляду та з огляду на виключну підсудність такої справи внаслідок участі у ній Національного Банку України в якості відповідача, Господарський суд Одеської області, виходячи з процитованих норм ст.75 ГПК України позбавлений можливості самостійного встановлення обставин щодо правомірності договору іпотеки, звернення стягнення на майно по якому є предметом розгляду справи №916/1052/18.

Крім того, суд врахував, що наслідком задоволення судом позову Національного банку України про звернення стягнення на майно буде продаж майна за судовим рішенням з прилюдних торгів, що, в свою чергу, у відповідності до ст.388 Цивільного кодексу України, виключає подальше витребування такого майна від добросовісного набувача.

Тобто продаж майна призведе до безповоротного позбавлення ТОВ "Гаджибей" права власності на належне йому майно в незалежності від прийнятого Господарським судом м.Києва рішення у справі №910/15832/17.

Натомість зупинення провадження у справі жодним чином не порушить прав Національного банку України, оскільки майно знаходиться в іпотеці і не може бути жодним чином втрачено (реалізовано) або зменшено під час розгляду справи в незалежності від зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи.

12.09.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.06.2018р. відкрито провадження у справі № 916/1052/18.

19.09.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Національного банку України на вказану ухвалу.

В апеляційних скаргах апелянти просять ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу передати на розгляд господарського суду Одеської області.

Скарги мотивовані порушенням судом норм процесуального права, скаржники зазначають, що судом не зазначено, яким чином з`ясування обставин у ході розгляду справи №910/15832/17 унеможливлює розгляд заявленої позовної вимоги у даній справі, та яким чином встановлені у вказаній справі обставини впливають на оцінку доказів у даній справі.

Правочин є правомірним якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів визнання іпотечного договору недійсним.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14 вересня 2018 року відкрито провадження у справі.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті Голос України опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

На виконання положень абз. 2 ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи №916/1052/18 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Розгляд справи неодноразово зупинявся у зв`язку з надсиланням матеріалів справи до Касаційного господарського суду у складі Верховного суду для розгляду касаційних скарг у справі.

У відзиві на апеляційні скарги ТОВ «Гаджибей» заперечує проти доводів апеляційних скарг, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.

В судове засідання 08.10.2019 з`явились представники НБУ та АТ КБ «Приватбанк», які підтримали апеляційні скарги, представник ТОВ «Гаджибей» в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а також обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про можливість завершення апеляційного розгляду без участі представника ТОВ «Гаджибей».

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1, ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як зазначалось вище, 26.06.2018 р. ТОВ «Гаджибей» звернулось до господарського суду Одеської області з клопотанням про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи №910/15832/17, провадження у якій відкрито за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей" до Національного банку України, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю „Тамерса про визнання договорів недійсними, зокрема іпотечного договору № 98 від 07.10.2014 р.

Клопотання обґрунтоване тим, що вимоги позивача у даній справі ґрунтуються на умовах іпотечного договору, укладеного між НБУ та ТОВ «Гаджибей». Отже, іпотечний договір є однією з ключових підстав для позову.

В рамках справи №910/15832/17, що розглядається господарським судом м. Києва, розглядається позову про визнання недійсним спірного іпотечного договору, зокрема, №98 від 07.10.2014 року; постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 20.06.2018 направлено справу на новий розгляд.

Проте, судова колегія не може погодитись з висновком суду першої інстанції про задоволення клопотання ТОВ «Гаджибей» та зупинення провадження у справі до розгляду справи №910/15832/17, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно з наведеною правовою нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України за вимогами ст.234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

По суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст.227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Проте всупереч вказаному вище, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи №916/1052/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/15832/17, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для розгляду справи, зокрема, надати правову оцінку іпотечному договору №97 від 06.10.2014 року.

Колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі №916/1052/18 до набрання законної сили рішенням по справі №910/15832/17, оскільки заявлені позовні вимоги Національного банку України про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №98 від 07.10.2014р. може бути вирішено в межах даної справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, суд першої інстанції не був позбавлений можливості розглянути позовні вимоги у даній справі по суті, без зупинення провадження у справі, самостійно надати оцінку доказам.

Необхідно також відзначити, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №910/15832/17, господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи №916/1052/18.

До того ж, судова колегія зауважує, що у разі визнання недійсним спірного іпотечного договору №98 від 07.10.2014р., відповідач не позбавлений права у встановленому процесуальним законодавством порядку звернутись з відповідною заявою до суду про перегляд винесених рішень у даній справі за нововиявленими обставинами за правилами, встановленими статтею 320 ГПК України.

Отже, не звернувши уваги на наведені обставини, господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі.

За таких обставин, судова колегія погоджується з доводами апеляційних скарг про те, що розгляд справи №910/15832/17 не є перешкодою для перевірки суттєвих обставин, які можуть бути встановлені судом першої інстанції у даній справі, а конкретні обставини даної справи надають можливість розглянути даний спір без очікування рішення по справі №910/15832/17.

Таким чином, судова колегія вважає, що висновок місцевого господарського суду, здійснений в оскаржуваній ухвалі, не свідчить про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України, господарський суд дійшов до передчасного висновку про те, що розгляд даної справи є неможливим до розгляду іншої справи, та, як наслідок, неправомірно, необґрунтовано та безпідставно ухилився від розгляду господарської справи по суті.

Крім того, судова колегія зауважує, що станом на час розгляду апеляційних скарг Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалив остаточну постанову у справі № 910/15832/17 від 18.06.2019 року, якою залишив без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 року та рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 року у справі №910/15832/17.

Зазначеними судовими рішеннями визнано недійсними з моменту вчинення договір іпотеки від 30.06.2016 р., № 4886, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гаджибей" та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та договір іпотеки від 01.07.2016 р., № 4952, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гаджибей" та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" . В решті позовних вимог відмовлено.

Отже, на даний час спірний іпотечний договір №98 від 07.10.2014 року є чинним.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Оцінюючи оскаржуване рішення суду через призму застосування статті 6 Конвенції та враховуючи, що провадження у справі порушено у червні 2018 року, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у даній справі може призвести до порушення вимог статті 6 Конвенції щодо дотримання розумних строків розгляду справи і права на справедливий суд.

За таких обставин, ухвала Господарського суду Одеської області від 27.08.2018 року у справі №916/1052/18 є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, і тому підлягає скасуванню, а справа - передачі на розгляд суду першої інстанції.

Апеляційний господарський суд зазначає, що розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, п.2 ч.1 ст.275, ст. 277, Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Національного Банку України та Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.08.2018 року по справі №916/1052/18 скасувати.

Справу № 916/1052/18 направити для подальшого розгляду до господарського суду Одеської області.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження визначений ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 10.10.2019 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді С.І. Колоколов

Н.М. Принцевська