ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року справа № 925/1089/19

м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКСЕРВІС"

про стягнення 6715,81 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Харитонов А.В. за довіреністю від 29.12.2018;

від відповідача: не з`явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКСЕРВІС" (далі відповідач) про стягнення 6715,81 грн. заборгованості за укладеним між сторонами договором поставки від 24.11.2016 №6876-25/2016, у тому числі: 4224,82 грн. основного боргу за поставлений товар, 2341,16 грн. пені та 149,83 грн. 12% річних.

У позові позивач також просить господарський суд покласти на відповідача понесені позивачем у цій справі судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки від 24.12.2018 №6876-25/2016 щодо оплати поставленого йому позивачем на виконання цього договору товару.

Ухвалою від 12.09.2019 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1089/19, вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін о 10 год. 00 хв. 10.10.2019 у приміщенні Господарського суду Черкаської області і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце призначеного ухвалою від 12.09.2019 судового засідання. Проте відповідач чи його представник у вказане судове засідання не явилися і про причини нез`явлення господарський суд не повідомили.

Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Нез`явлення відповідача чи його представника у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.10.2019, представник позивача позов підтримав, а господарський суд розглянув справу по суті та оголосив вступну і резолютивну частини ухваленого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2016 року позивач як постачальник і відповідач як покупець уклали між собою договір поставки №6876-25/2016 (далі договір №6876-25/2016), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти покупцю визначені цим договором запчастини та експлуатаційні матеріали, а також виконувати шино-монтажні послуги, а покупець прийняти товар та оплачувати його.

Договір №6876-25/2016 містить, зокрема, такі умови (пункти):

1.2. Номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження товару, загальні кількість, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці за цим договором, термін та умови поставки визначаються у рахунках-фактурах та товарних накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на товар, які є невід`ємною частиною договору та остаточно узгоджується сторонами на кожну окрему партію товару.

1.3. Загальна сума договору складає суму ціни товару, вказану в видаткових накладних протягом дії договору.

2.3. Товар за домовленістю сторін продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу зазначається у накладній. У разі відстрочення платежу товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно.

2.4. Ціни товару вважаються остаточно визначеними сторонами в видатковій накладній на момент постачання (передавання) партії товару

3.1. Оплата згідно договору здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальнику. При здійсненні оплати покупець вказує наступні реквізити: номер та дату підписання договору, по якому відбувається поставка продукції з посиланням на виставлений постачальником рахунок-фактуру.

4.2. Покупець зобов`язаний прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з п. 2.3 даного договору.

5.2. В разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, покупець сплачує пеню у розмір 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

5.3 На підставі ст. 625 ЦК України сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф у розмірі 12 (дванадцять) відсотків річних від простроченої суми.

8.2 Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2016 року.

8.4. Якщо протягом 1-го місяця до закінчення терміну дії даного договору жодна зі сторін не заявить про намір змінити його умови або припинити його дію, договір вважається продовженим на 1 календарний рік і так рік за роком.

На виконання договору №6876-25/2016, строк дії якого відповідно до його п. 8.4 щорічно продовжувався, позивач за видатковою накладною від 30.05.2019 №SІ передав відповідачу, а останній прийняв товар на суму 6224,82 грн. з урахуванням податку на додану вартість. У цій накладній визначений строк оплати товару до 09.06.2019.

Позивач разом із видатковою накладною від 30.05.2019 №SІ надав відповідачу рахунок від 30.05.2019 №S на оплату товару в сумі 6224,82 грн.

Відповідач свої зобов`язання за договором №6876-25/2016 виконав частково, перерахувавши 23.07.2019 позивачу на його рахунок в установі банку лише 2000,00 грн. плати за поставлений за видатковою накладною 30.05.2019 №SІ товар.

Отже, борг відповідача перед позивачем за поставлений на виконання договору №6876-25/2016 за видатковою накладною 30.05.2019 №SІ товар становить 4224,82 грн. (6224,82 грн. 2000,00 грн.).

За порушення встановленого договором №6876-25/2016 та у вказаній вище видатковій накладній строку оплати поставленого товару позивач нарахував відповідачу до сплати:

- за 44 дні прострочення з 09.06.2019 по 22.07.2019 на суму боргу 6224,82 грн. передбачені п. 5.2 та п.5.3 цього договору: 1369,46 грн. пені у розмірі 0,5% та 87,64 грн. 12% річних;

- за 46 дні прострочення з 23.07.2019 по 06.09.2019 на суму боргу 4224,82 грн. передбачені п. 5.2 та п. 5.3 цього договору: 971,70 грн. пені у розмірі 0,5% та 62,19 грн. 12% річних.

На день прийняття Господарським судом Черкаської області цього рішення відповідач борг перед позивачем у сумі 4224,82 грн., пеню у сумі 2341,16 грн. та 12% річних у сумі 149,83 грн. не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статті 1 та 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" містять такі норми:

1. Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

3. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином грошове зобов`язання за договором №6876-25/2016 щодо оплати в установлений цим договором строк поставленого позивачем за видатковою накладною від 30.05.2019 №SІ товару на суму 6224,82 грн. і тим самим порушив право позивача на своєчасне одержання плати за поставлений товар.

Отже, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №6876-25/2016 в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 4224,82 грн. боргу, а також передбачених п. 5.2 і п. 5.3 договору №6876-25/2016 пені та 12% річних.

Розрахунок пені за прострочення виконання грошових зобов`язань позивач зробив без урахування вимог ст. 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а саме без обмежується розміру стягуваної пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

Згідно з розрахунком, здійсненим за допомогою калькулятора комп`ютерної програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.4.1, сума пені, на стягнення якої з відповідача позивач відповідно до ст. 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" має право, становить 442,98 грн., у тому числі: 261,95 грн. пені, нарахованої на суму боргу 6224,82 грн. за 44 дні прострочення з 09.06.2019 по 22.07.2019 та 181,03 грн. пені, нарахованої на суму боргу 4224,82 грн. за 46 днів прострочення з 23.07.2019 по 06.09.2019

Стягувана сума 12 % річних не перевищує фактичної їх суми, на стягнення якої з відповідача позивач має право.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення 4224,82 грн. основного боргу, 442,98 грн. пені та 149,83 грн. 12% річних.

Позивач за платіжним дорученням від 05.09.2019 №283 сплатив за подання позову 1921,00 грн. судового збору

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних позивачу за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню 1378,13 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Судовий збір у сумі 542,87 грн. покласти на позивача, а у сумі 1378,13 - на відповідача.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКСЕРВІС" (вул. Сумгаїтська, б. 10, м. Черкаси, 18016, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" (вул. Закревського, 16, м. Київ, 02222, ) 4224,82 грн. (чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні 82 коп.) основного боргу, 442,98 грн. (чотириста сорок дві гривні 98 коп.) пені, 149,83 грн.(сто сорок дев`ять гривень 83 коп.) 12% річних та 1378,13 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 13 коп.) витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 17.10.2019.

СУДДЯ М.В. Дорошенко