ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" жовтня 2019 р. Cправа № 6/24-10

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "БМ-2018" б/н від 20.09.2019 про видачу дубліката наказу у справі

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "БМ Банк"

до: Фізичної особи-підприємця Степаніщева Олега Олексійовича

про стягнення 29372,80 грн,

В С Т А Н О В И В :

Господарським судом Вінницької області 17.03.2010 прийнято рішення у справі №6/24-10, яким позов задоволено в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Степаніщева Олега Олексійовича на користь Відкритого акціонерного товариства "БМ Банк" 26 190,00 грн основного боргу по кредиту, 2311,89 грн відсотків, 780,60 грн пені за прострочення сплати кредиту, 90,31 грн пені за прострочення сплати відсотків, 293,73 грн державного мита та 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. При цьому виконання вказаного рішення суду розстрочено на один рік до 17.03.2011 із сплатою заборгованості рівними частинами, а саме по 2491, 88 грн щомісяця.

30.03.2010 на виконання зазначеного рішення видано відповідний наказ, який направлено на адресу стягувача.

20.09.2019 до суду надійшла заява б/н від 20.09.2019 Акціонерного товариства "БМ-2018" про видачу дубліката наказу у справі №6/24-10, яку згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Тварковському А.А.

Ухвалою суду від 25.09.2019 вказану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.10.2019.

07.10.2019 через канцелярію суду надійшла заява представника заявника про проведення судового засідання 07.10.2019 за відсутності останнього.

У судове засідання 07.10.2019 учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що стверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення ухвали суду від 25.09.2019, які наявні у матеріалах справи.

Розглядаючи заяву б/н від 20.09.2019 Акціонерного товариства "БМ-2018" про видачу дубліката наказу у справі №6/24-10 суд приймає до уваги те, що з 15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Таким чином, суд здійснює судочинство відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи згідно з приписами ч.3 ст.3 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017.

Згідно з п.19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що заявник - Акціонерне товариство "БМ-2018" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "БМ Банк", що підтверджується п. 1.1. Статуту Акціонерного товариство "БМ-2018", копію якого додано до заяви про видачу дублікату наказу

Так, в обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає, що наказ від 30.03.2010 у справі №6/24-10 було пред`явлено до виконання.

При цьому згідно постанови державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 15.05.2017 вказаний наказ повернуто стягувачу без виконання на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Водночас заявник стверджує, що на адресу стягувача повернутий Відділом ДВС наказ від 30.03.2010 у справі №6/24-10 не надійшов.

На звернення стягувача до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області останній у листі №90716/15.26-25/38 від 16.09.2019 повідомив, що оригінал виконавчого листа №6/24-10 від 30.03.2010, що видав Господарський суд Вінницької області, втрачено при пересилці.

Першочергово при розгляді даної заяви суд вважає за необхідне дослідити питання щодо строку для пред`явлення наказу суду до виконання.

Примусове виконання судових рішень на момент видачі наказу (30.03.2010) регламентувалось Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-XIV в редакції від 16.02.2010.

05.10.2016 набув чинності новий Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі-Закон 1404-VІІІ).

Так, пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону 1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону 1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 12 Закону 1404-VIII встановлено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Приписами норм ч. 5 ст. 12 Закону 1404-VIII визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

При цьому відповідно до відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження, державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у постанові від 15.05.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу визначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 15.05.2020.

Отже, строк пред`явлення наказу Господарського суду Вінницької області від 30.03.2010 у справі №6/24-10 не пропущено.

З урахуванням встановлених обставин, суд враховує наступне.

В силу приписів ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 р. в справі "Півень проти України").

Невиконання державою винесеного на користь підприємства-заявника рішення становить порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Суду у справі "Силенок і Техносервіс-плюс проти України", no. 20988/02, від 09.12.2010).

Відповідно до п. 4.2 рішення Європейського суду від 27.07.2004 р. у справі "Ромашов проти України" невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Таким чином, основною ідеєю (аксіомою) права на судовий захист (права на суд) є не лише прийняття судом рішення про захист прав та інтересів особи, а й виконання зазначеного судового рішення, яке в країні, що поважає верховенство права, не може залишатися невиконаним та є складовою частиною судового розгляду. При цьому на державу в особі її органів влади, покладається забезпечення реалізації зазначеного права.

З огляду на встановлені судом обставини, судовий наказ від 30.03.2010 у справі №6/24-10 станом на день розгляду заяви не виконано, що не відповідає наведеним вище приписам та практиці Європейського суду з прав людини. При цьому вказаний наказ було втрачено не з вини стягувача.

Отже, враховуючи факт невиконання судового рішення на час розгляду заяви, суд приходить до висновку про те, що видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Дана правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 10.09.2018 р. у справі № 5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі № 922/6111/15.

З урахуванням наведеного, в його сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви б/н від 20.09.2019 Акціонерного товариства "БМ-2018" та про видачу дубліката наказу у справі №6/24-10.

Керуючись пунктом 19.4 Перехідних положень та ст. 234, 235, 329 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Акціонерного товариства "БМ-2018" б/н від 20.09.2019 (вх. № 02.1- 37/37/19 від 20.09.2019) про видачу дублікату наказу від 30.03.2010 у справі №6/24-10 задовольнити повністю.

2. Видати стягувачу - Акціонерному товариству "БМ-2018" - дублікат наказу Господарського суду Вінницької області від 30.03.2010 у справі №6/24-10.

3. Згідно зі ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. За приписами п.п. 19.4 п. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України ухвалу про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-західного апеляційного господарського суду.

5. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 09.10.2019

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2, 3 - АТ "БМ-2018" - бульвар Т.Шевченка/вул. Пушкінська, 8/26, м. Київ, 01004; представнику Верещаку Валерію Миколайовичу - а/с 5065 , м. Вінниця, 21018 ;

4 - ФОП Степаніщеву Олегу Олексійовичу - АДРЕСА_3 ;

5 - Центральному ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області - вул. Соборна, буд. 15-А, м. Вінниця, 21050.