ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1490/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:Дарміна М.О. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г.,Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: Гавкалюк В.В.-адвокат, довіреність № 40/22 від 22.02.2019;

від відповідача: Лосяков І.В.-адвокат, ордер серія ДП № 2376/035 від 13.08.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерн "СОЮЗЕНЕРГО", м. Новомосковськ, Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2019р у справі №904/1490/19 (винесено суддею Панною С.П. , повний текст складено 19.07.2019р)

за позовом Публічного акціонерного товариство "ЦЕНТРЕНЕРГО", м. Київ

до Концерна "СОЮЗЕНЕРГО", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення штрафних санкцій по Договору про закупівлю (поставку)

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Концерну "Союзенерго" про стягнення штрафних санкцій за договором про закупівлю (поставку), товарів №121/78 від 14.09.2018р. на загальну суму 709 170,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю (поставку) товарів №121/78-від 14.09.2018р. в частині не своєчасної поставки продукції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2019 у справі №904/71490/19 позовні вимоги задоволенні повністю. З відповідача на користь позивача стягнуто 552 908,59- грн. пені за прострочення строків поставки; 49 119,00 грн.- штрафу за прострочені понад двадцять днів у розмірі семи відсотків від вартості продукції; 107143,20 - грн. штрафу за постачання неякісної продукції; витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 637,60 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що останнім днем поставки Продукції за умовами укладеного Договору є 24.10.2018 року. Отже, по поставленій Продукції за двома Актами приймання - передачі продукції від 26.10.2018 року, від 03.12.2018 року відповідачем виконання зобов`язань здійснено із порушенням умов Договору строків, в зв`язку із чим нараховані за прострочення поставки продукції, нараховані позивачем по акту приймання-передачі продукції від 26.10.2018 року (1 день за період 25.10.2018р.) пеня у розмірі 5582,59 грн та по акту приймання-передачі від 03.12.2018 року (39 днів за період 25.10.2018р.по 02.12.2018р.) , відповідно, 547 326 грн та штрафу у розмірі 49 119,00 грн. від простроченої суми 701 700,00 грн. по акту приймання-передачі від 03.12.2018 року визнані судом обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім цього визнані обґрунтованими позовні вимоги щодо нарахування штрафу у розмірі 107 143,20 грн., (20% від 535 716,00 грн вартості засувок 448-250-3 Ду250 Ру250, яка визнана такою, що не відповідає якості).

Судом першої інстанції відмовлено в задоволені клопотання про зменшення розміру суми штрафних санкцій в зв`язку з ненаданням відповідачем документальних доказів у підтвердження факту складного фінансового становища в розумінні ст.73,74 ГПК України.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Концерн "СОЮЗЕНЕРГО" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені та штрафу нормам матеріального і процесуального права, винесення оскаржуваного рішення при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просить скасувати повністю рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2019р у справі №904/1490/19 і ухвалити нове, яким зменшити суму штрафних санкцій до 70 000,00 грн, що становить 10 % від розміру нарахованої Позивачем неустойки.

Узагальнення доводів апеляційної скарги :

Скаржник вважає розмір неустойки, заявленої позивачем необґрунтованим, значно завищеним у розмірі. Вважає справедливим, розумним та таким, що відповідає принципам добросовісним рішення про зменшення розміру неустойки до 10% від заявленої, правова можливість застосування якого передбачена нормами частини 3 статті 551 ЦК України, частинами 1,2 статті 233 ГК України, п. 2.4 Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013 року, частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України, пункт 3 статті 83 ГПК, п. 3.17.4 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 року №18, рішення КСУ № 7рп/2013 від11.07.2913р.

При визначенні розміру неустойки просить врахувати, що відповідач повністю виконав свої зобов`язання по поставці продукції, за виключенням тієї частини, від якої відмовився позивач за власною ініціативою.

В матеріалах справи міститься лист позивача від 22.11.2018 року № 23/4063, у якому він зазначив про необхідність призупинити постачання недопоставленої продукції.

З 495 одиниць продукції залишились не поставленими лише 2 (дві) одиниці (засувка 448-250-Э Ду250 Ру250), від поставки яких відмовився позивач. Загальна вартість зазначених засувок складає 1 071 432,00 грн. з ПДВ. Дані обставини позивачем не заперечуються. Таким чином, відповідач несе збитки у сумі 1 071 432,00 грн. з ПДВ.

Термін поставки продукції поза строками зазначеними у заявці складає 16 календарних днів. Такий термін випливає з листа позивача від 22.11.2018 року № 23/4063, в якому позивач сам вказав, що кінцевий строк поставки продукції припадає на 05.11.2018 року, але у зв`язку з закінченням ремонтних робіт на енергоблоці №6 Зміївської ТЕС необхідно призупинити постачання недопоставленої продукції.

Таким чином, затримка у поставці продукції понад строки зазначені у заявці, є незначною, та є наслідком домовленостей , визначених листом позивача від 22.13.2018 року № 23/4063, щодо повідомлення останнього про ремонтні роботи.

Згідно листа структурного підрозділу позивача № 22/1073-6314 від 23.10.2018 року про готовність Зміївської ТЕС прийняти продукцію до 01.12.2018 року, та змонтувати її в період планових зупинів енергоблоку № 6 на протязі 1-го кварталу 2019 року.

Зазначений лист підтверджує відсутність збитків у позивача.

Позивачем заявлена до стягнення неустойка за поставку 9 одиниць продукції на суму 701 700,00 грн з просточенням 39 днів у розмірі 602 027,59 грн., а за прострочення поставки 4 одиниць продукції на одинь день на суму 279 129,60 грн, відповідно 5 582,59 грн., які з урахуванням відсутності збитків у позивача, є неспіврозмірно великими та несправедливими.

Відповідач зазначає, що станом на травень 2019 року підприємство знаходиться у скрутному фінансовому та матеріальному становищі, яке викликано збільшенням цін на енергоносії, цін на сировину, підвищенням рівня мінімальної заробітної плати. В результаті за бухгалтерськими даними з початку 2019 року, Концерн поніс збитки у сумі 2 469 000,00 (два мільйони чотириста шістдесят дев`ять) грн. Тому, в разі застосування значного розміру штрафних санкцій це спричинить несправедливо непомірний тягар для відповідача, та стане джерелом для отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем (копія балансу підприємства в матеріалах справи).

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (Покупець, позивач) та Концерном «Союзенерго» (Постачальник, відповідач) було укладено Договір про закупівлю (поставку), товарів № 121/78 від 14.09.2018 року (Договір) та Додаток №1 від 14.09.2018 року до цього Договору.

Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцю Товари (Продукцію) згідно з умовами Договору.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки (графік) поставки та інші характеристики Продукції зазначені в Додатках до Договору.

У п.3.1,3.2 Договору визначено що Постачальник здійснює поставку Продукції за умовами згідно Додатку до Договору. Місце, строк (Графік) поставки Продукції визначається в Додатках до Договору.

Відповідно до п.3.3 фактичний об`єм кожної партії Продукції зазначається у відповідній письмовій заявці Покупця, яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно п.4 Додатку №1 до Договору Постачальник здійснює поставку Продукції залізницею (автомобільним транспортом) на умовах поставки - DDР (склад Зміївська ТЕС) відповідно «Інкотермс 2010». Реквізити вантажоодержувача: Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго», 63460, Харківської обл., смт. Слобожанське, тел. (05747)5-24-87, 5-35-85, код вантажоодержувача: 4479, станція призначення: Лиман Південної залізниці, код 444002.

Згідно п.1 Додатку № 1 визначено найменування, асортимент, кількість та ціна Товару (Продукції) 42130000-9 арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої (Арматура високого тиску), які Постачальник зобов`язаний поставити на Зміївську ТЕС ПАТ «Центренерго» за Договором.

Відповідно до п. 12.1 Договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє протягом строку зазначеного в додатку до договору. Пунктом 9 Додатку №1 зазначено, що строк дії договору по 31.01.2019р.

На виконання умов Договору, Покупцем було направлено Постачальнику письмову заявку № 23/3353 від 24.09.2018 року на поставку Продукції в кількості 256 штук на загальну суму 4 043 830, 80 грн. з ПДВ на Зміївську ТЕС.

Письмова заявка була отримана Постачальником 24.09.2018 року.

Відповідно до п.5 Додатку № 1 строк поставки продукції становить протягом 30 днів з моменту отримання письмової заявки Покупця з можливістю дострокової поставки, у період з 14.09.2018 року по 31.01.2019 рік. Обсяги постачання можуть бути зменшені в залежності від реального фінансування видатків Покупця.

Згідно з п.5.3 Договору, датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками Сторін Акту приймання-передачі продукції. В разі якщо фактична передача продукції і дата підписання Акту - приймання передачі продукції не співпадають - до підписання Акту приймання передачі продукції, (в.т.ч. період приймання продукції за кількістю та якістю), продукція вважається переданою Покупцю на відповідальне зберігання.

Таким чином, останнім днем поставки продукції за умовами укладеного Договору є 24.10.2018 року.

Постачальником було поставлено наступну продукцію:

відповідно до акту приймання - передачі продукції від 08.10.2018 року, Продукція була поставлена на Зміївську ТЕС у кількості 239 штук на загальну суму 2 138 485,20 грн. з ПДВ;

відповідно до акту приймання - передачі продукції від 23.10.2018 року, Продукція була поставлена на Зміївську ТЕС у кількості 3 штук на загальну суму 388 800,00 грн. з ПДВ;

відповідно до акту приймання - передачі продукції від 26.10.2018 року, Продукція була поставлена на Зміївську ТЕС у кількості 4 штук на загальну суму 279 129,60 грн. з ПДВ (прострочено 1 календарний день);

відповідно до акту приймання -передачі продукції від 03.12.2018 року. Продукція була поставлена на Зміївську ТЕС у кількості 9 штук на загальну суму 701 700,00 грн. з ПДВ (прострочено 39 календарних днів).

Отже, по поставленій Продукції за двома Актами приймання - передачі продукції від 26.10.2018 року, від 03.12.2018 року Відповідачем виконання зобов`язань здійснено із порушенням умов Договору строків.

Відповідно до п. 9.1 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором, Сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.

Згідно до п. 9.2 Договору, у разі невиконаний або несвоєчасного виконання зобов`язань, щодо поставки Продукції з Постачальника стягується пеня у розмірі 2 відсотків вартості Продукції, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад двадцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості, і крім цього, Постачальник відшкодовує всі понесені Покупцем збитки, заподіяні затримкою виконання Постачальником зобов`язань за цим Договором, а у разі здійснення попередньої оплати Постачальник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає Покупцю кошти з урахуванням індексу інфляції і 3-х відсотків річних.

За порушення умов договору в частині прострочення поставки продукції позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені:

по акту приймання-передачі продукції Зміївської ТЕС від 26.10.2018 року кількість днів прострочення становить 1 день за період 25.10.2018р., сума пені становить 5582,59 грн.

по акту приймання-передачі продукції Зміївської ТЕС від 03.12.2018 року кількість днів прострочення становить 39 днів за період 25.10.2018р.по 02.12.2018р., сума пені становить 547 326 грн.

Крім того, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 49 119,00 грн. від простроченої суми 701 700,00 грн. по акту приймання-передачі продукції Зміївської ТЕС від 03.12.2018 року.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного:

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ " Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" , під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову у даній справі є стягнення 552 908,59- грн. пені за прострочення строків поставки; 49 119,00 грн.- штрафу за прострочені понад двадцять днів у розмірі семи відсотків від вартості продукції та 107 143,20 - грн. штрафу за постачання неякісної продукції.

Згідно ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження своєчасної поставки товару за договором про закупівлю (поставку), товарів № 121/78 від 14.09.2018 року (Договір) та Додатку №1 від 14.09.2018 року до цього Договору, колегією суддів вважається таким, що правильно встановлено 24.10.2018р. - останній день поставки Продукції за умовами укладеного Договору і ,відповідно, та обставина, що за двома Актами приймання - передачі продукції від 26.10.2018 року та від 03.12.2018 року Відповідачем виконання зобов`язань здійснено із порушенням умов Договору строків, а саме:

по акту приймання-передачі продукції Зміївської ТЕС від 26.10.2018 року період прострочки становить 1 день з 25.10.2018р.,

по акту приймання-передачі продукції Зміївської ТЕС від 03.12.2018 року кількість днів прострочення становить 39 днів за період 25.10.2018р.по 02.12.2018р.

Також вважаються такими, що є арифметично правильними, нараховані на підставі пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України, частини 6 статті 232 Господарського кодексу України та пунктів 9.1,9.2 пеня у розмірі 5582,59 грн по акту приймання передачі від 26.10.2018 року та 547 326 грн по акту приймання-передачі продукції Зміївської ТЕС від 03.12.2018 року та штраф у розмірі 49 119,00 грн. по акту приймання-передачі продукції Зміївської ТЕС від 03.12.2018 року.

Крім цього, в зв`язку із тим, що скаржником не оспорюються обставини поставки неякісної продукції, колегією суддів визнаються арифметично правильними, нараховані на підставі статті 268 Господарського кодексу України, статті 673 Цивільного кодексу України у відповідності до пунктів 6.1.,.6.2.,6.10.,6.17. 107143,20 грн за поставлення неякісної продукції .

Як зазначалося вище, свій висновок про відмову в задоволені клопотання про зменшення розміру суми штрафних санкцій суд мотивував ненаданням відповідачем документальних доказів у підтвердження факту складного фінансового становища в розумінні ст..73,74 ГПК України.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу в частині того, що, судом першої інстанцій було вірно встановлено, що вирішення питання про зменшення розміру штрафних санкцій є правом суду, а не його обов`язком, що залежить від винятковості обставин, які сторона повинна довести в обгрунтування своїх вимог або заперечень, відхиляються як такі, що не відповідають змісту мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, як вбачається з тексту заперечень Концерну «Союз Енерго» від 30.05.2019р. вбачається, що на перебування підприємства у скрутному матеріальному становищі, позивач посилається лише у пункті 5 заперечень. При цьому, в прохальній частині заперечень, в яких відповідач просить зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій, він посилається на пункти 1-4 заперечення.

Колегією суддів встановлено, що звертаючись з проханням про зменшення розміру штрафних санкцій відповідач просив врахувати суд, до він повністю виконав свої зобов`язання по поставці продукції, за виключенням тієї частини, від якої відмовився позивач за власною ініціативою. В матеріалах справи міститься лист позивача від 22.11.2018 року №23/4063, в якому він зазначив про необхідність призупинити постачання недопоставленої продукції.

З 495 одиниць продукції залишились не поставленими лише 2 (дві) одиниці (засувка 448-250-Э Ду250 Ру250), від поставки яких відмовився позивач. Загальна вартість зазначених засувок складає 1071432,00 грн. з ПДВ. Дані обставини позивачем не заперечуються.

Таким чином, відповідач несе збитки у сумі 1 071 432,00 грн. з ПДВ (пункт 1 мотивувальної частини прохання).

2. Термін поставки продукції поза строками зазначеними у заявці складає 16 календарних днів. Такий термін випливає з листа позивача від 22.11.2018 року № 23/4063, в якому позивач вказав, що кінцевий строк поставки продукції припадає на 05.11.2018 року, але в зв`язку з закінченням ремонтних робіт на енергоблоці №6 Зміївської ТЕС необхідно призупинити постачання недопоставленої продукції.

Таким чином, затримка у поставці продукції понад строки зазначені у заявці, є незначною.

3.Згідно листа структурного підрозділу позивача № 22/1073-6314 від 23.10.2018 року готовність Зміївської ТЕС прийняти продукцію до 01.12.2018 року та змонтувати її в період планових зупинів енергоблоку № 6 на протязі 1-го кварталу 2019 року.

Зазначений лист підтверджує відсутність збитків у позивача.

4 . Розмір неустойки за прострочку поставки продукції понад строки зазначені у заявці позивача становить:

- 602 027,59 грн. - за поставку 9 одиниць продукції на суму 701 700,00 грн.;

- 5 582,59 грн. - за поставку 4 одиниць продукції на суму 279 129,60 грн.

Вважає, що вищезазначена неустойка при відсутності збитків у позивача, є неспівромірно великою та несправедливою.

За поставку 4 одиниць продукції на суму 279 129,60 грн. з прострочкою 1 день позивач нарахував неустойку у сумі 5 582,59 грн.

За поставку 9 одиниць продукції на суму 701 700,00 грн., з прострочкою 39 днів, хоча на погляд відповідача 16 днів, позивач нарахував неустойку у сумі 602 027,59 грн., і в такому разі розмір неустойки майже дорівнює вартості такої продукції.

6. посилаючись на положення статті 678, 680 ЦК України зазначає, що будь-яких вимог, передбачених ст. 678 ЦК України, стосовно недоліків продукції позивач не пред`являв та взагалі відмовився від заміни та прийняття якісної продукції.

Колегією суддів встановлено наступне:

Дійсно 06.11.2018р. представниками Покупця та Постачальника 06.11.2018 року проведено повторний вхідний контроль засувки 448-250-3 Ду250 Ру250 із розбиранням її вузлів та агрегатів, по результатом якого складено акт прихованих недоліків № 1/11 від 06.11.2018 року за наслідками якого Сторонами виявленні додатково й прихованні недоліки (т.1 а.с. 42)

Листом від 09.11.2018р. № 321/11-18, Відповідач просив Директора Зміївської ТЕС ПАТ «Ценренерго» , терміново, до 15 годин 00 хвилин 09.11.2018р. зазначити дату відвантаження засувки № 448-250-Э на адресу Концерну «СоюзЕнерго», на підставі складеного акту прихованих недоліків № 1/11 від 06.11.2018р., звернувши увагу адресата про свій обов`язок за власний рахунок усунути приховані недоліки, та до 21.11.2018р. повернути клапан на Зміївську ТЕС. (т.1 а.с. 43). На відповідному екземплярі позивача міститься резолюція «ОМТС» нижче риска «для работы» нижче підпис та дата « 09.11.18р.».

Листом № 07/881-6741 від 12.11.2018р. директор Зміївської ТЕС ПАТ «Ценренерго» сповістив відповідача про готовність відвантаження засувки № 448-250-Э Ду250РУ250 в кількості однієї штуки на адресу Концерну «СоюзЕнерго» 13.11.2018р., вказавши, які документи необхідно мати при собі представникові відповідача (т.1 а.с. 44).

Листом № 07/890-6795 від 13.11.2018р. директор Зміївської ТЕС ПАТ «Ценренерго» сповістив відповідача про готовність відвантаження засувки № 448-250-Э Ду250РУ250 в кількості однієї штуки на адресу Концерну «СоюзЕнерго» в любий робочий день тижня, вказавши, які документи необхідно мати при собі представникові відповідача (т.1 а.с. 45).

Листом №23/4063 від 22.11.2018р. член Дирекції (директор) ПАТ «Центренерго» сповістив відповідача, що адресату до 05.11.2018р. необхідно було здійснити у відповідності до умов договору № 121/78 від 14.09.2018р. та листа-заявки №23/3353 від 24.09.2018р. постачання клапанів регулюючих 814-20-Э Ду 20 Ру 380 з електроприводом МЭО у кількості чотирьох одиниць; клапанів регулюючих 814-50-Ра Ду 50 у кількості п`яти одиниць та засувки 448-Ду250Э ДУ250 Ру 250 у кількості 2 одиниць, однак в зв`язку з закінченням ремонтних робіт на енергоблоці №6 Зміївської ТЕС, постачання вищезазначеної продукції необхідно призупинити (т.1 а.с. 117).

Відповідно до акту приймання передачі продукції по договору № 121/78 від 03.12.2018р. уповноваженими представниками сторін була здійснена прийомка клапанів регулюючих 814-20-Э Ду 20 Ру 380 з електроприводом МЭО у кількості чотирьох одиниць та клапанів регулюючих 814-50-Ра Ду 50 у кількості п`яти одиниць на загальну суму 701 700,00 грн (т.1 а.с. 35).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує, що не зважаючи на вказівку щодо призупинення недопоставленої частини продукції, яка викладена у листі відповідача № 23/4063 від 22.11.2018р., позивачем належним чином було прийнято частину продукції, про що було складено відповідний акт.

Доказів того, що відповідачем в подальшому здійснювалася поставки засувки 448-Ду250Э ДУ250 Ру 250 у кількості 2 одиниць належної якості, останнім суду не надано.

Крім цього, Концерн «Союзенерго» погодившись на заміну засувки 448-Ду250Э ДУ250 Ру 250 заводський номер № 17380 визнав її неякісною, що підтверджується листом № 348/11-18 від 20.11.2018р. так і не здійснив її на якісну. Відповідачем не спростовано ту обставину, що станом на час розгляду справи у суді першої інстанції, зазначена засувка так і перебуває на відповідальному зберіганні ПАТ «Центренерго».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача 107143,20 грн. - 20% відсотків вартості неякісної продукції в сумі 530716,00 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково відхилено клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої пені за прострочення поставки продукції у розмірі 5582,59 грн по акту приймання передачі від 26.10.2018 року, 547 326 грн ,відповідно до акту приймання-передачі продукції Зміївської ТЕС від 03.12.2018 року та штрафу у розмірі 49 119,00 грн., нарахованої по акту приймання-передачі продукції Зміївської ТЕС від 03.12.2018 року з огляду на наступне:

Можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) передбачена статтею 233 ГК України та частиною 3 статті 551 ЦК України.

Частинами 1 та 2 статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У частині 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22 травня 2019 року у справі № 910/11733/18.

Зі змісту листа за підписом головного інженера з ремонту Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» № 22/1073-6314 від 23.10.2018р. «Щодо постачання арматури високого тиску» вбачається наступне:

«Зміївська ТЕС розглянула Ваш лист №286/10-18 від 17.10.2018р., щодо термінів виготовлення таї постачання арматури високого тиску по договору №121/78 від 14.09.2018р., та повідомляє, що готова прийняти, зазначену у листі, арматуру до 01.12.2018р. та змонтувати її в період планових зупинів енергоблоку №6 на протязі 1-го кварталу 2019 року.

Але, так як договір №121/78 від 14.09.2018р. укладений між Концерном «СоюзЕнерго» та ПАТ «Центренерго», а терміни постачання викладені в п.5 додатку №1 до договору, то Вам необхідно узгодити це питання із відповідними службами ПАТ «Центренерго»» (т.1 а.с. 119).

Як зазначалося вище, поставка клапанів регулюючих 814-20-Э Ду 20 Ру 380 з електроприводом МЭО у кількості чотирьох одиниць та клапанів регулюючих 814-50-Ра Ду 50 у кількості п`яти одиниць на загальну суму 701 700,00 грн відбулася уповноваженими представниками сторін 03.12.2018р. (т.1 а.с. 35).

Сторонами не оспорюється відсутність заподіяння будь-яких збитків в зв`язку з поставкою вищезазначеною продукції саме після 01.12.2018р., про готовність прийняття якої зазначалося у вищевказаному листі.

З урахуванням відсутності доказів завдання шкоди та планів змонтувати поставлену 03.12.2018р. продукцію в період планових зупинів енергоблоку №6 на протязі 1-го кварталу 2019 року, колегія суддів доходить висновку, що сторони узгодили таке відстрочення поставки продукції, однак відповідного юридичного оформлення у відповідності до вимог чинного законодавства не відбулося.

Не зважаючи на лист № 23/4063 від 22.11.2018р. (т.1 а.с. 117), відмови від прийнятті вищезазначених дев`яти одиниць продукції з боку позивача не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що вказаний випадок є винятковим, оскільки інтересів позивача не порушує; зобов`язання за договором № 121/78 від 14.09.2018р. у відповідності до листа - заявки №23/3353 від 24.09.2018р.,за виключенням поставки та засувки 448-Ду250Э ДУ250 Ру 250 , відповідач виконав у повному обсязі; строк прострочення, за актом від 26.10.2018 року (1 день) та від 03.12.2018 року (39 днів) є незначним, оскільки жодним чином не впливає на можливість проведення робіт під час планових зупинів енергоблоку №6 на протязі 1-го кварталу 2019 року; поведінка відповідача протягом всього часу прострочення свідчила про його намагання усунути допущені порушення.

З огляду на вищевикладене, колегія судді беручи до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання, розмір нарахованих штрафних санкцій 602 027,59 грн пропорційно до вартості поставленої продукції 986829,60 і доходить висновку про можливість зменшення розміру нарахованих пені за поставку продукції із простроченням строків поставки з 552 908,59 грн. до 55290,85 грн - пені за прострочення строків поставки і штрафу за прострочені понад двадцять днів з 49 119,90 грн. до 4911,99 грн.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу в частині того, що судом першої інстанції було вірно встановлено, що при укладанні Договору №121/78 Концерн «Союзенерго» з ПАТ «Центренерго», сторонами було погоджені всі істотні умови договору включно з обсягом зобов`язань, порядком їх виконання, та наслідками, що настають у разі їх неналежного виконання, а Концерн «Союзенерго», укладаючи Договір №121/78 від 14.09.2018р., був обізнаний з видом, розміром господарських (штрафних) санкцій, передбачених п.9.2 та п.9.3 Договору, усвідомлював порядок та наслідки їх застосування у разі неналежного виконання договірних зобов`язань (несвоєчасної та якісної поставки Продукції) відхиляються як такі що носять декларативний характер і не впливають на право суду зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій, передбачених вищезазначеними нормами матеріального права.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу в частині того, що судом першої інстанції було правильно встановлено, що загальна сума заявлених до стягнення штрафних санкцій по співвідношенню з сумою непоставленої продукції є правомірною, оскільки Законом передбачено певні особливості відповідальності сторін у зобов`язанні в якому хоча б одна із сторін належить до державного сектору економіки, відхиляються як такі, що не узгоджуються зі змістом мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи може бути підставою зміни судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2019р у справі №904/1490/19 підлягає зміні в частині стягнення з Концерна "СОЮЗЕНЕРГО" на користь Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" 552 908,59 грн. - пені за прострочення строків поставки і 49 119,90 грн. - штрафу за прострочені понад двадцять днів у розмірі семи відсотків від вартості продукції, а апеляційна скарга Концерн «СОЮЗЕНЕРГО», відповідно підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерн "СОЮЗЕНЕРГО", м. Новомосковськ, Дніпропетровської області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2019р у справі 904/1490/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2019р у справі №904/1490/19 змінити в частині стягнення з Концерна "СОЮЗЕНЕРГО" на користь Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" 552908,59 грн. - пені за прострочення строків поставки і 49 119,90 грн. - штрафу за прострочені понад двадцять днів у розмірі семи відсотків від вартості продукції, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Концерна "СОЮЗЕНЕРГО" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Спаська, 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (03022, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, літера Є, ): 55290,00 грн.- пеня за прострочення строків поставки; 4911,00 грн. - штраф за прострочені понад двадцять днів у розмірі семи відсотків від вартості продукції, 107143,20 грн.-штрафу за постачання неякісної продукції, судовий збір в розмірі 10637,60 грн.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити .

Судовий збір за подання апеляційної скарги стягнути з Концерна "СОЮЗЕНЕРГО" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Спаська,8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (03022, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, літера Є, ) пропорційно задоволених позовних вимог.

Видачу наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в строки визначені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 09.10.2019

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г.Антонік

Суддя О.В.Березкіна