РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2019Справа № 910/13312/18
За позовом: Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М"

третя особа ОСОБА_1

про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Бірюкова О.А., представник

від відповідача1 - не з`явився

від відповідача2 - не з`явився

від третьої особи - не з`явився

Суть спору:

Національний банк України подав на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "ДЕЛЬТА М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "ГАРАНТ" про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 позовну заяву Національного банку України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "ДЕЛЬТА М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності залишено без руху.

05.11.2018 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2018 відкрито провадження у справі № 910/13312/18 та призначити підготовче засідання на 03.12.2018.

27.11.2018 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про об?єднання позовних вимог.

27.11.2018 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про витребування доказів.

29.11.2018 відділом діловодства суду від відповідача2 отримано відзив на позовну заяву.

30.11.2018 відділом діловодства суду від відповідача1 отримано відзив на позовну заяву.

В судове засіданні 03.12.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити клопотання про витребування доказів.

В судове засіданні 03.12.2018 представник відповідача2 з?явився, надав свої усні пояснення щодо позовної заяви.

В судове засіданні 03.12.2018 представник відповідача1 не з?явився.

Ухвалю суду від 03.12.2018 підготовче засідання відкладено на 28.01.2019 та витребувано додаткові докази.

06.12.2018 відділом діловодства суду від позивача отримано відповідь на відзив.

06.12.2018 відділом діловодства суду від позивача отримано відповідь на відзив.

14.12.2018 відділом діловодства суду від відповідача1 отримано заперечення на відповідь на відзив.

14.12.2018 відділом діловодства суду від відповідача2 отримано заперечення на відповідь на відзив.

22.12.2018 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про залучення третьої особи.

21.01.2019 відділом діловодства суду від відповідача2 отримано додаткові документи по справі.

21.01.2019 відділом діловодства суду від відповідача1 отримано додаткові документи по справі.

28.01.2019 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 18.02.2019 розгляд справи призначено на 29.03.2019.

25.03.2019 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про залучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 29.03.2019 відкладено підготовче засідання на 17.05.2019 та залучено третю особу.

17.05.2019 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 17.05.2019 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.06.2019.

10.06.2019 відділом діловодства суду від відповідача2 отримано заяву про долучення до матеріалів справи та заяву про перенесення розгляду справи.

Ухвалою суду від 10.06.2019 розгляд справи відкладено на 03.07.2019.

01.07.2019 відділом діловодства суду від відповідача2 отримано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 03.07.2019 розгляд справи відкладено на 06.09.2019.

08.07.2019 відділом діловодства суду від відповідача 2 отримано заяву про направлення доказів про розмір витрат.

05.08.2019 відділом діловодства суду від позивача отримано заперечення на заяву щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

06.09.2019 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

У зв`язку з виходом судді Мельника В.І. з лікарняного, справа підлягає призначенню до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 призначено розгляд справи на 07.10.2019.

В судове засідання 07.10.2019 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 07.10.2019 представники відповідачів не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

В судове засідання 07.10.2019 представник третьої особи не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 07.10.201919 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

02.12.2009 постановою правління Національного банку України № 713 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" прийнято рішення з 07.12.2009 відкликати банківську ліцензію у АБ "Банк регіонального розвитку" та ініційовано процедуру ліквідації банку.

20.11.2013 між Акціонерним банком «Банк регіонального розвитку», як установником управління, Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», як управителем та Національним банком України укладено Договір про передавання в управління непроданих активів, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований за № 3960 (надалі - Договір управління).

Сторонами було погоджено загальні положення Договору, а саме: установник управління передає в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору (активи), а управитель приймає в управління активи і зобов`язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління (вигодонабувачі) відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів, перелік яких наведено в додатку 1 до цього договору. Вигодонабувачами за договором є кредитори установника управління, які на дату підписання договору внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів установника управління (перелік вигоднабувачів) та розрахунки з якими не проведені. Управитель є довірчим власником отриманих в управління активів. До управителя не переходить право власності на активи. Обмеження права довірчої власності управителя встановлюється цим договором і законодавством України.

Згідно із п. 2.4 Договору управління управитель має право: володіти, користуватися і розпоряджатися активами відповідно до законодавства України та цього договору; бути процесуальним правонаступником установника управління в справах, однією із сторін (учасників) яких є установник управління, а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є установник управління; на отримання винагороди та відшкодування витрат, які виникли в процесі управління активами, за рахунок одержаних від управління цими активами коштів у порядку та розмірах, визначених цим договором.

Умовами договору сторони передбачили обов`язки Національного банку: відкрити управителеві накопичувальний рахунок для зарахування коштів, що надходять у результаті управління активами, проведення розрахунків з вигодонабувачами, а також перерахування на поточний рахунок управителя винагороди і відшкодування суми витрат відповідно до цього договору; приймати рішення щодо погодження продажу управителем активів у двотижневий термін з дня надходження до Національного банку України відповідного звернення управителя ( п. 2.5 Договору).

Відповідно до п. 2.6 Договору управління Національний банк України має право: вимагати від управителя будь-яку інформацію, потрібну для здійснення контролю за виконанням умов цього договору; здійснювати контроль за діяльністю управителя щодо проведення процедури управління активами і задоволення вимог вигодо набувачів та з цією метою проводити перевірки його діяльності відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.

У відповідності до п. 4.1 Договору управління продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із Національним банком України.

За змістом п.п. 9.1, 9.5 Договору управління цей договір уважається укладеним з моменту підписання і діє протягом 3 (трьох) років. У разі якщо на дату закінчення дії договору інший управитель Національним банком України не визначений, термін дії договору продовжується до моменту передачі активів новому управителю.

Сторонами було погоджено перелік непроданих активів, що передаються в управління іншій юридичній особі відповідно до Додатку №1 до Договору в якому визначено передачу управителю прав кредитора за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб - боржників банку у кількості 88 договорів загальною сумою вимог у розмірі 87731589,17 грн.

Як зазначає позивача з метою погодження способу та умов продажу Відповідач 2 звернувся до Національного банку України із заявами від 13.11.2014 №10/25-Д, від 27.01.2015, 19.03.2015 та 28.04.2015.

Рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України від 25.05.2015 № 255 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" вирішено:

- погодити управителю відчуження майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності станом на 31.03.2015 на загальну суму 1639013 грн. (без урахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 76 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 27.01.2015, шляхом, проведення аукціону. У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону;

- відмовити у погоджені відчуження майнових прав за кредитними договорами: ОСОБА_9. договір від 05.12.2006 №27/10-7211, ОСОБА_10. договір від 15.12.2003 №27/10-7101, ОСОБА_11. договір від 01.11.2007 №27/10-912П та договір від 25.12.2007 №27/10-930А, ОСОБА_12. договір від 29.12.2006 №27/10-746А, ОСОБА_13 договір від 31.07.2008 №27/10-997П, ОСОБА_4 договір від 20.12.2005 №11/02-814-КІ, ОСОБА_5 . договір від 22.06.2007 №11/03-28, ОСОБА_14 . договір від 12.03.2007 №20/Б.в., ОСОБА_8 договір від 14.12.2006 №14/10-191.

Рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України від 05.08.2015 № 414 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" вирішено:

- погодити управителю відчуження майна (активів) Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності за станом на 31.03.2015 на загальну суму 322463,00 грн. (без урахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 10 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом відповідача 2 від 12.06.2015, шляхом проведення аукціону. У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» на аукціоні, Управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону. Управителеві продаж майна (активів ) Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», зазначеного у п. 1 цього рішення, розпочати у строк не раніше 10 робочих днів після опублікування інформаційного повідомлення у друкованих виданнях та здійснити протягом дії звіту про оцінку вказаних активів.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.06.2015 між Відповідачем-2, як замовником, та Українською універсальною товарною біржею, як виконавцем, укладено Договір-доручення № 100 на проведення аукціону, відповідно до якого сторони зобов`язалися здійснити ділове співробітництво з використанням організаційно-правових механізмів аукціонних торгів з метою створення умов для забезпечення ефективності аукціонних торгів по продажу майна, що належить Акціонерному банку "Банк регіонального розвитку", а саме: лот №1 - майнові права на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 76 одиниць, з початковою ціною продажу у розмірі 1639013 грн. (без урахування ПДВ), у т.ч. за Кредитним договором від 04.05.2007 №21-Ф07 із Третьою особою, за яким розмір заборгованості останньої становив 802026,48 грн.

У газеті "Голос України", випуск за 13.06.2015 № 104 (6108), та в газеті "Експрес об`ява", випуск за 12.06.2015 № 22 (5079), було опубліковано оголошення щодо проведення 30.06.2015 аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1639013 грн.

30.06.2015 Українською універсальною товарною біржею складено протокол № 1, відповідно до якого торги по лоту №1 не відбулися у зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

У подальшому, у газеті "Голос України", випуск за 03.07.2015 №117 (6121), та в газеті "Експрес об`ява", випуск за 03.07.2015 №25 (5082), було опубліковано оголошення щодо проведення 20.07.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1147309,10 грн., за результатами яких 20.07.2015 Українською універсальною товарною біржею було складено протокол №1, відповідно до якого торги по лоту №1 не відбулися у зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

12.08.2015 між Відповідачем-2, як замовником, та Українською універсальною товарною біржею, як виконавцем, укладено Договір-доручення № 14/1 на проведення аукціону, відповідно до якого сторони зобов`язалися здійснити ділове співробітництво з використанням організаційно-правових механізмів аукціонних торгів з метою створення умов для забезпечення ефективності аукціонних торгів по продажу майна, що належить Акціонерному банку "Банк регіонального розвитку", а саме: лот №1 - майнові права на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 10 одиниць.

У газеті "Голос України", випуск за 15.08.2015 № 150 (6154), та в газеті "Експрес об`ява", випуск за 14.08.2015 № 31 (5088), було опубліковано оголошення щодо проведення 01.09.2015 аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 322463,00 грн.

01.09.2015 Українською універсальною товарною біржею складено протокол № 1, відповідно до якого торги по лоту №1 не відбулися у зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

У газеті "Голос України", випуск за 05.09.2015 №164 (6168), та в газеті "Експрес об`ява", випуск за 04.09.2015 №34 (5091), було опубліковано оголошення щодо проведення 21.09.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 225724,10 грн., за результатами яких 21.09.2015 Українською універсальною товарною біржею було складено протокол №1, відповідно до якого торги по лоту №1 не відбулися у зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

30.09.2015 між Відповідачем-2, як управителем, та Відповідачем-1, як новим кредитором, було укладено договір № 021 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором від 04.05.2007 № 21-Ф07, за п. 1.1 якого управитель передає права кредитора шляхом відступлення права вимоги, а новий кредитор приймає всі права вимоги і стає новим кредитором за Кредитним договором від 04.05.2007 № 21-Ф07, що був укладений між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та Третьою особою, як позичальником, згідно з яким банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом 50000 дол. США.

Відповідно до п. 1.2.1 Договору на день укладення даного договору розмір зобов`язань позичальника за Кредитним договором складає 37256,77 грн. дол. США, що є еквівалентом 802026,48 грн. за офіційним курсом НБУ.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що за цим договором новий кредитор одержує право замість банку (управителя) вимагати від позичальника виконання всіх зобов`язань за кредитним договором,в тому числі, але не виключно: з повернення суми кредиту в повному обсязі; із сплати процентів в розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати комісії у розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати неустойки (штрафів, пені) у випадках, розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором, а також виконання позичальником будь-яких інших зобов`язань за кредитним договором.

Згідно із п. 1.6 Договору відступлення права вимоги за Кредитним договором здійснюється на платній основі за ціною 2700,00 грн. Після підписання цього договору Відповідач-1 протягом одного місяця перераховує Відповідачу-1грошові кошти в сумі 2700 грн. на накопичувальний рахунок № НОМЕР_1 в Головному управління НБУ, МФО 321024 з посиланням в призначенні платежу на реквізити цього договору. Право вимоги до позичальника за кредитним договором виникає у нового кредитора одразу після укладення даного договору.

Як вбачається із матеріалів справи Відповідачем 1 та Відповідачем -2 на виконання Договору відступлення сторонами було складено та підписано акт від 30.09.2015 приймання-передачі до Договору відступлення, відповідно до якого Відповідачем-2 передано, а Відповідачем-1 прийнято документи по Кредитному договору від 04.05.2007 № 21-Ф07, укладеному між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та Третьою особою, а саме: оригінал Кредитного договору від 04.05.2007 № 21-Ф07 з усіма додатковими договорами, змінами та доповненнями; договори забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів; усі інші документи, які складають кредитну справу позичальника, отримані банком від позичальника (управителем від банку на підставі договору про передання в управління непроданих активів від 20.11.2013) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника; документи, що пов`язані із виконанням кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є також правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до ч. 1 ст. 1037 ЦК України управитель управляє майном відповідно до умов договору. Управитель може відчужувати майно, передане в управління, укладати щодо нього договір застави лише за згодою установника управління.

Приписами п. 13.11 Положення № 369 визначено, що управитель відповідно до укладеного тристороннього договору: відкриває в Національному банку накопичувальний рахунок у порядку, установленому нормативно-правовими актами Національного банку; набуває прав сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку; управляє активами та може відчужувати майно за погодженням з Комісією Національного банку; задовольняє вимоги кредиторів банку.

Відповідні умови передбачені п. 4.1 Договору управління, згідно з яким продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із Національним банком України.

Як вбачається із матеріалів справи Відповідач -2 звертався листами до Позивача з листами щодо надання погодження на продаж активів за певною ціною та у визначених об`ємах, в зв`язку із чим ціна продажу є істотною умовою для погодження його відчуження.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та Договору управління, відчуження таких прав могло бути здійснено виключно на умовах, погоджених Позивачем.

Так, рішенням НБУ № 255 відчуження Відповідачем-2 активів було обмежені погодженими порядком, умовами та ціною, а саме: шляхом продажу одним лотом на аукціоні із стартовою ціною у розмірі 1639013 грн. та, виключно, у випадку якщо такий аукціон не відбудеться - шляхом безпосереднього продажу майна фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону, а НБУ не було надано (погоджено) можливості зміни визначеної в рішенні ціни продажу спірного майна.

Рішенням № 414 відчуження Відповідачем-2 активів було обмежені погодженими порядком, умовами та ціною, а саме: шляхом продажу одним лотом на аукціоні із ціною не нижчою 322463,00 грн. за 10 активів.

Як вбачається зі звіту від 31.03.2015 ТОВ "Приват-Консалтинг" про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", вартість майнових прав окремо за спірним Кредитним договором, права за яким відступлено за оскаржуваним договором, становила 3807,00 грн.

Однак, погодження уцінки спірних активів на 30% від ринкової ціни, визначеної ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті, та здійснення продажу активів окремо по кожному кредитному договору, рішення НБУ № 255, 414 не містять, та в матеріалах справи відсутні жодні докази надання Позивачем відповідного погодження.

Таким чином, вчинення Відповідачем-2 оспорюваного договору щодо відчуження прав за Кредитним договором від 04.05.2007 № 21-Ф07 окремо та за нижчою ціною, ніж визначено у звіті від 31.03.2015, здійснено з перевищенням своїх повноважень у порушення положень ст. 1037 ЦК України та п. 4.1 Договору управління та всупереч рішенню НБУ № 255, що свідчить про недодержання при укладенні Договору відступлення встановлених ст. 203 ЦК України вимог, а тому є підставою для визнання його недійсним у силу приписів ст. 215 ЦК України.

При цьому, судом відхиляються твердження Відповідачів щодо можливості прийняття за приписами Глави 10 Положення № 369 рішення про повторний продаж активу на аукціоні, якщо актив не було продано на попередніх торгах, зі зменшенням його початкової ціни не більше ніж на 30 відсотків, без повторного погодження з НБУ, оскільки відповідні повноваження належать ліквідатору банку та не були передані за Договором управління, при цьому рішеннями НБУ № 255, 414 було встановлено певні обмеження щодо реалізації активів банку.

За змістом ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 (п. 1) ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Відтак, передані Відповідачу 1 оригінали документів за актом до Договору підлягають поверненню Позивачу, оскільки у Відповідача -1 відсутні правові підстави утримувати у володінні спірні документи, а тому позовна вимога щодо зобов`язання Відповідача-1 повернути такі документи Відповідачу-2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо заперечень Відповідачів про відсутність порушених прав Позивача внаслідок укладення оспорюваного правочину, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно зі ст. 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність" на Позивача покладено функції розпорядчого органу з організації ліквідаційної процедури АБ "Банк регіонального розвитку", у зв`язку з чим Позивачем було укладено відповідний Договір управління із Відповідачем-2, що передбачав зобов`язання останнього здійснювати належне та ефективне управління активами особисто та виключно в інтересах вигодонабувачів.

Таким чином, укладення Відповідачем-2 незаконного правочину щодо відчуження активу АБ "Банк регіонального розвитку" позбавляє можливості повного задоволення вимог вигодонабувачів за рахунок цього активу та свідчить про порушення прав і інтересів Позивача, як органу, що має забезпечувати ефективний захист інтересів вкладників і кредиторів банку.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відтак, суд дійшов висновку покласти судові витрати на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 86, 126, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним Договір від 30.09.2015 № 021 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б; ідентифікаційний код 35199148) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (м. Київ, вул. Підлісна, 3; ідентифікаційний код 39971452) за Кредитним договором від 04.05.2007 № 21-Ф07.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (м. Київ, вул. Підлісна, 3; ідентифікаційний код 39971452) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б; ідентифікаційний код 35199148) документи, отримані згідно Договору №021 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» за Кредитним договором №21-Ф07 від 04.05.2007.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" ( 02002 м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б; ідентифікаційний код 35199148) на користь Національного банку України ( 01061, м. Київ, вул. Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

5. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ» ( 03164, м. Київ, вул. Підлісна, буд. 3, ідентифікаційний код 39971452) на користь Національного банку України (01061, м. Київ, вул. Інститутська, 9; ідентифікаційний код 00032106) судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

6. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.10.2019

Суддя В.І. Мельник