ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2019 р. Справа№ 910/13287/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Верховця А.А.

Пономаренка Є.Ю.

секретар судового засідання Камінська Т.О.

За участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 02.10.2019

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Захист - Агро» (далі - ТОВ «Захист - Агро»; позивач)

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2019

у справі № 910/13287/17 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом ТОВ «Захист - Агро»

до Інституту мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного Національної академії наук України (далі - ІМВ НАН України; відповідач 1) та до

Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі - Міністерство; відповідач 2)

про визнання недійсним патенту на винахід та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ТОВ «Захист-Агро» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ІМВ НАН України та Міністерства про: визнання недійсним патенту на винахід від 15.08.2005 № 73682 «Інсектофунгіцидний біопрепарат для боротьби із шкідниками і хворобами сільськогосподарських культур»; зобов`язання Міністерства внести відповідні зміни до Державного реєстру патентів України про визнання недійсним спірного патенту та здійснення про це публікації в офіційному бюлетені.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач 1 отримав патент на винахід, який завідомо не був новим, тобто не відповідав критеріям патентоздатності «винахідницький рівень» і «новизна». Отримавши спірний патент, ІМВ НАН України, став зловживати своїм правом, здійснюючи «кримінальне переслідування» своїх конкурентів, зокрема, й позивача з метою встановлення монополії на біопрепарат, який є загальновідомим. У зв`язку з наведеним, позивач позбавлений можливості використовувати належну йому корисну модель та продовжувати виробничу діяльність.

28.03.2018 рішенням Господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду (далі - КАГС) від 20.06.2018, позов задоволено.

09.10.2018 Постановою Верховного Суду України касаційну скаргу ІМВ НАН України задоволено, рішення суду першої інстанції від 28.03.2018 та постанову КАГС від 20.06.2018 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

01.03.2019 за результатом нового розгляду справи № 910/13287/17 Господарським судом міста Києва прийнято рішення яким у позові відмовлено повністю та вирішено питання сплати судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ «Захист - Агро» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2019 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно визначив момент перебігу строку позовної давності, не надав належної оцінки експертному висновку який був наданий суду разом з позовною заявою, не перевірив достовірність експертного висновку, наданого відповідачем, який складений з порушенням експертної методики.

Відповідно до витягів з протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа № 910/13287/17 неодноразово передавалась на розгляд колегій суддів у різних складах у зв`язку з обставинами, викладеними в ухвалах Північного апеляційного господарського суду.

16.05.2019 відділом документального забезпечення та моніторингу виконання документів суду апеляційної інстанції від відповідача 1 отримано клопотання про виклик для надання пояснень судових експертів Дорошенко О.Ф. та Петренко С.А., які являються науковими співробітниками Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України та відзив на апеляційну скаргу.

16.05.2019 відділом документального забезпечення та моніторингу виконання документів суду апеляційної інстанції від відповідача 1 отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому інститут заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

13.06.2019 відділом документального забезпечення та моніторингу виконання документів суду апеляційної інстанції від ТОВ "Захист-Агро" отримано клопотання про дослідження доказів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 18.09.2019 задоволено клопотання відповідача 1 про виклик судових експертів, розгляд справи відкладено до 02.10.2019.

Розпорядженням Керівника апарату суду № 09.1-08/3925/19 від 01.10.2019 у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13287/17.

У відповідності до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2019 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Доманська М.Л., Пономаренко Є.Ю.

Розпорядженням Керівника апарату суду № 09.1-08/3940/19 від 01.10.2019 у зв`язку з задоволенням заяви про самовідвід судді Доманської М.Л. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13287/17.

У відповідності до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2019 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Верховець А.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Захист - Агро" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2019 у справі № 910/13287/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Верховця А.А., Пономаренка Є.Ю.

У судовому засіданні 02.10.2019 судові експерти Дорошенко О.Ф. та Петренко С.А. надали пояснення по суті спору, у повному обсязі підтримали доводи, наведені у висновку експертів від 08.01.2019 № 1243, що був складений за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, представник апелянта наголосив на необхідності задоволення апеляційної скарги, представники відповідачів, надавши пояснення, просили в її задоволенні відмовити.

Колегією суддів на підставі частини сьомої статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке учасниками справи реалізовано.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши докази, що знаходяться у матеріалах справи, а саме, формулу патенту на винахід, який оскаржується, статтю "Инсектофунгицидний препарат гаупсин на основе штаммов "ІНФОРМАЦІЯ_1"", автори В.М. Гораль, Н.В. Лаппа, А.Д. Гарагуля, Е.И. Киприанова, Т.Г. Омельянец , В.В. Смирнов, висновок науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України №001/17 від 07.03.2017, висновок Львівського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України у сфері інтелектуальної власності №2063 від 24.05.2017, висновок судового експерта Стародубова І.В. №06/18 від 24.01.2018, висновок експертів Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії наук України №1243 від 08.01.2019.

Заслухавши пояснення сторін та експертів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією Північного апеляційного господарського суду, 15.08.2005 за наслідками розгляду заявки від 10.03.2004 № Державним департаментом інтелектуальної власності було видано відповідачу 1 патент України № UA73682C2 на винахід «Інсектофунгіцидний біопрепарат для боротьби із шкідниками і хворобами сільськогосподарських культур, який відрізняється тим, що містить у своєму складі штами ІНФОРМАЦІЯ_1 IMB B-7096 та ІНФОРМАЦІЯ_1 IMB B-7097».

В обґрунтування позовних вимог та апеляційної скарги апелянт зазначає, що впродовж 2009 - 2017 років він здійснював комерційне використання патенту на корисну модель № НОМЕР_1 «Біопрепарат для підвищення врожаю рослин на основі культурального середовища, що містить штами ІНФОРМАЦІЯ_1 IMB B-7096 та IMB B-7097», який зареєстрований в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 25.03.2009, шляхом виробництва біопрепаратів під торговими марками «Гуапсин», «Гаупсин».

Крім того, як зазначає ТОВ «Захист - Агро», відповідач 1 отримав патент на винахід, який завідомо не був новим, тобто не відповідав критеріям патентоздатності «винахідницький рівень» і «новизна», оскільки формула вказаного біопрепарату була загальновідомою, зокрема, у статті «Инсектофунгицидный препарат гаупсин на основе штаммов ІНФОРМАЦІЯ_1» В.М. Гораль, Н.В. Лаппа, С.В. Гораль, А.Д. Гарагуля, Е.А. Киприянова , Т.Г. Омельянец , В . В. Смирнов (Прикладная биохимия и микробиология. - 1999. - том 35, №5. - с. 596-598).

В апеляційній скарзі, крім наведеного вище, ТОВ «Захист - Агро» зазначив, що суд першої інстанції неправильно визначив момент перебігу строку позовної давності, не надав належної оцінки експертному висновку який був наданий суду разом з позовною заявою, не перевірив достовірність експертного висновку, наданого відповідачем, що складений з порушенням експертної методики.

Відповідно до частин першої та другої статті 154 Господарського кодексу України (далі - ГК України) відносини, пов`язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами. До відносин, пов`язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами.

У частині першій, третій статті 418 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 155 ГК України та частини першої статті 420 ЦК України до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать винаходи.

Так, статтею 459 ЦК України встановлено, що винахід вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим, має винахідницький рівень і придатний для промислового використання. Об`єктом винаходу може бути продукт (пристрій, речовина тощо) або процес у будь-якій сфері технології. Законом можуть бути встановлені продукти та процеси, які не є придатними для набуття права інтелектуальної власності на них відповідно до цієї статті.

Статтею 462 ЦК України встановлено, що набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, сукупністю суттєвих ознак промислового зразка.

За змістом пункту 3 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» від 23.12.1993 авторське свідоцтво СРСР чи патент України на винахід може бути визнано недійсним у порядку, встановленому цим Законом, у разі невідповідності винаходу умовам охороноспроможності, визначеним законодавством, що діяло на дату подання заявки.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, заявку № на видачу патенту на винахід № UA73682C2 було подано 10.03.2004, тобто на дату подання заявки на видачу патенту чинною була редакція Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» в редакції Закону України від 22 травня 2003 року N 850-IV.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» у редакції Закону України від 22 травня 2003 року № 850-IV, правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» у редакції Закону України від 22 травня 2003 року № 850-IV, винахід відповідає умовам патентоздатності, якщо він є новим, має винахідницький рівень і є промислово придатним. Винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об`єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. Рівень техніки включає також зміст будь-якої заявки на видачу в Україні патенту (у тому числі міжнародної заявки, в якій зазначена Україна) у тій редакції, в якій цю заявку було подано спочатку, за умови, що дата її подання (а якщо заявлено пріоритет, то дата пріоритету) передує тій даті, яка зазначена у частині четвертій цієї статті, і що вона була опублікована на цю дату чи після цієї дати. На визнання винаходу (корисної моделі) патентоздатним не впливає розкриття інформації про нього винахідником або особою, яка одержала від винахідника прямо чи опосередковано таку інформацію, протягом 12 місяців до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету. При цьому обов`язок доведення обставин розкриття інформації покладається на особу, заінтересовану у застосуванні цієї частини. Винахід має винахідницький рівень, якщо для фахівця він не є очевидним, тобто не випливає явно із рівня техніки. При оцінці винахідницького рівня зміст заявок, зазначених у частині п`ятій цієї статті, до уваги не береться. Винахід (корисна модель) визнається промислово придатним, якщо його може бути використано у промисловості або в іншій сфері діяльності.

У зв`язку з необхідністю з`ясування питань, що виникли під час вирішенні даного спору і потребували спеціальних знань, у справі неодноразово проводилися експертизи.

На вирішення судових експертів ставилися такі питання:

- чи відповідає винахід за патентом України № 73682 від 15.08.2005 року «Інсектофунгіцидний біопрепарат для боротьби із шкідниками і хворобами сільськогосподарських культур» критеріям патентоздатності «винахідницький рівень» і «новизна»?

- чи стала відповідно до матеріалів справи № 910/13287/17 загальнодоступною в світі сукупність суттєвих ознак винаходу «Інсектофунгіцидний біопрепарат для боротьби із шкідниками і хворобами сільськогосподарських культур» за патентом України № 73682 від 15.08.2005 до дати подання за заявкою № від 10.03.2004?

- чи був очевидним для фахівця, тобто випливав явно із рівня техніки, винахід «Інсектофунгіцидний біопрепарат для боротьби із шкідниками і хворобами сільськогосподарських культур» за патентом України № 73682 від 15.08.2005 до дати подання за заявкою № від 10.03.2004?

Згідно з висновком експерта від 24.01.2018 № 06/18, складеним судовим експертом Стародубовим І.В.:

- винахід за патентом України № 73682 від 15.08.2005 «Інсектофунгіцидний біопрепарат для боротьби із шкідниками і хворобами сільськогосподарських культур» не відповідає критеріям патентоздатності «новизна» та «винахідницький рівень»;

- сукупність суттєвих ознак винаходу «Інсектофунгіцидний біопрепарат для боротьби із шкідниками і хворобами сільськогосподарських культур» за патентом України № 73682 від 15.08.2005 була розкрита (стала загальнодоступною в світі) до дати подання заявки № , тобто до 10.03.2004.

ІМВ НАН України не погодився з даним висновком з тих підстав, що, на його думку, такий висновок є неповним, так як експертом не враховано всіх частин незалежної формули, ефективної позитивної різниці між винаходом за оскаржуваним патентом та опублікованих своїх же результатів наукових розробок у статті «Инсектофунгицидный препарат гаупсин на основе штаммов ІНФОРМАЦІЯ_1» В.М. Гораль, Н.В. Лаппа, С.В. Гораль, А.Д. Гарагуля, Е.А. Киприянова, Т.Г. Омельянец , В .В. Смирнов (Прикладная биохимия и микробиология. - 1999. - том 35, №5. - с. 596-598).

09.01.2019 відповідачем 1 подав суду першої інстанції висновок експертів від 08.01.2019 № 1243 за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, складений експертами Дорошенком О.Ф. та Петренком С.А.

Згідно з висновком від 08.01.2019 № 1243, експерти дійшли такого:

- технічний результат, якого можна досягти при здійсненні винаходу «Інсектофунгіцидний біопрепарат для боротьби із шкідниками і хворобами сільськогосподарських культур» за патентом України від 15.08.2005 № 73682 - це отримання екологічно безпечного комплексного інсектофунгіцидного препарату на основі поєднання (комбінації) штамів ІНФОРМАЦІЯ_1 УКМ В-111 та ІНФОРМАЦІЯ_1 УКМ В-306, які забезпечують його широке використання для захисту овочевих, злакових, плодових культур, виноградних насаджень, лісових масивів від комах-шкідників, грибних і бактеріальних хвороб, а також для стимулювання розвитку рослин;

- сукупність ознак формули винаходу «Інсектофунгіцидний біопрепарат для боротьби із шкідниками і хворобами сільськогосподарських культур» за патентом України № 73682 від 15.08.2005, не стала загальнодоступною у світі для досягнення заявленого (визначеного) технічного результату із наданої на дослідження статті 1999 року «Инсектофунгицидный препарат гаупсин на основе штаммов «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автори: B.M. Гораль, Н.В. Лаппа, А.Д. Гарагуля, Е.И. Киприанова , Т . Г.Омельянец , В.В. Смирнов).

За змістом статті 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Як встановлено статтею 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Оцінюючи висновок від 24.01.2018, що складений судовим експертом Стародубовим І.В., Господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку, що під час роботи, експертом не досліджено питання новизни винаходу за оспорюваним патентом через призму наявності у такого винаходу, який, по суті, є відомим поєднанням штамів мікроорганізмів, виявлених нових цінних властивостей для застосування у більш широкій сфері, порівняно з раніше відомими даними щодо застосування, а відтак, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв такий висновок.

Щодо висновку від 08.01.2019 № 1243, то слід зазначити таке.

Відповідно до статті 101 ГПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Як зазначено у висновку від 08.01.2019 експерти Дорошенко О.Ф. та Петренко С.А. обізнані про кримінальну відповідальність за статтею 384 Кримінального кодексу України.

Дорошенко О .Ф . - заступник директора з експертної роботи НДІ інтелектуальної власності Національної академії правових наук України, який має вищу технічну освіту, вищу освіту в сфері інтелектуальної власності, науковий ступінь кандидата юридичних наук, кваліфікацію судового експерта з питань інтелектуальної власності, у тому числі за спеціальністю 13.3 «Дослідження, пов`язані з винаходами і корисними моделями» (свідоцтво Міністерства юстиції України № 933 про присвоєння кваліфікації судового експерта, видане 28.10.2005 року, дійсне безстроково), стаж роботи в галузі інтелектуальної власності з 1997 року, стаж судово-експертної роботи - з 2001 року;

Петренко С.А. має вищу технічну освіту (інженер хімік-технолог), вищу юридичну освіту, спеціальну вищу освіту в сфері інтелектуальної власності, науковий ступінь кандидата юридичних наук, вчене звання старший науковий співробітник, кваліфікацію судового експерта з питань інтелектуальної власності, у тому числі за спеціальністю 13.3 «Дослідження, пов`язані з винаходами і корисними моделями» (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1231 про присвоєння кваліфікації судового експерта, видане 18.10.2017 року, дійсне до 18.10.2020 року), стаж роботи в сфері інтелектуальної власності і експертний стаж з 2002 року.

У висновку експертів від 08.01.2019 № 1243 досліджено питання зокрема новизни винаходу за спірним патентом на дату подання заявки на основі тих матеріалів, якими позивач обґрунтовує свої підстави позову. У вказаному висновку зазначено, що на дослідження надано копію статті «Инсектофунгицидный препарат гаупсин на основе штаммов «ІНФОРМАЦІЯ_1», автори В.М. Гораль, Н.В. Лaппa, А.Д. Гарагуля, Е.И. Киприанова , Т . Г.Омельянец , В. В. Смирнов. Інформація, викладена у зазначеній статті, увійшла до рівня техніки і стала загальнодоступною у 1999 році, тобто до дати подання заявки на винахід 10.03.2004.

Таким чином інформація, яка міститься у статті, може використовуватись в якості рівня техніки при встановленні новизни винаходу за патентом України № 73682. В анотації до статті зазначено наступне (мовою оригіналу): «На основе штаммов ІНФОРМАЦІЯ_1 УKM В-111, высокоактивного в отношения фитопатогенных бактерий и грибов, и P. aureofaciens УКМ В-306, обладающего высокой энтомопатогенной активностью в отношении гусениц яблонной плодожорки, создан комплексный инсектофунгицидный препарат гаупсин, предназначенный для защиты плодового сада от плодожорок и грибных заболеваний. Разработан способ получения в условиях аэрации жидкой формы гаупсина с титром не менее 1 х 10-10 кл./мл. При опрыскивании препарат сохранялся на листьях яблони на протяжении 7 сут. Эффективность гаупсина в борьбе с яблонной плодожоркой составила 88-94%; препарат снижал от 10 до 25 раз пораженность плодов грибными заболеваниями». Зазначені в анотації відомості про препарат деталізовано в тексті статті. Тобто, експерти зазначили, що цією науковою публікацією передбачено створення інсектофунгіцидного препарату, призначеного для боротьби з конкретними шкідниками плодових дерев (яблуневою плодожеркою) та грибковими захворюваннями плодового саду.

У таблиці, вказаної у висновку, викладено докладний опис кожної ознаки незалежного пункту формули винаходу за патентом України № 73682, опис кожної з ознак технічного рішення із статті «Инсектофунгицидный препарат гаупсин на основе штаммов «ІНФОРМАЦІЯ_1» та висновок про відомість ознак винаходу за патентом України № 73682 із наданої на дослідження статті.

За наслідками аналізу наведеної у висновку порівняльної таблиці експерти дійшли висновку, що описаний у статті «Инсектофунгицидный препарат гаупсин на основі штамів «ІНФОРМАЦІЯ_1» інсектофунгіцидний препарат Гаупсин являє собою поєднання штамів мікроорганізмів ІНФОРМАЦІЯ_1 ІМВ В-7096 та ІНФОРМАЦІЯ_1 ІМВ В-7097; є ефективним засобом боротьби з яблуневою плодожеркою (інсектицидна дія) та грибковими захворюваннями плодових дерев (фунгіцидна дія).

Водночас, у вказаному висновку зазначено, що опис винаходу за патентом України № 73682 містить результати наукових досліджень, що підтверджують ефективність застосування поєднання (комбінації) зазначених штамів для боротьби з іншими видами шкідників та для широкого спектру сільськогосподарських культур (таблиці 3 та 6, включені до опису винаходу), а також для стимулювання розвитку рослин. Таким чином, технічний результат, що досягається запатентованим винаходом, є іншим, більш широким, ніж результати технічного рішення, запропонованого у статті.

Отже, селективним є винахід, у якому можливість використання якоїсь речовини або групи речовин відомого класу сполук ґрунтується на виявлених винахідником цінних властивостях цієї речовини.

За висновками експертів Дорошенка О.Ф. та Петренка С.А. , в даному випадку винахід за патентом № 73682 фактично є винаходом «на застосування», а саме селективним винаходом, у якому шляхом тривалих та складних наукових досліджень виявлено нові властивості відомого поєднання штамів мікроорганізмів. Саме цим, за висновками експертів Дорошенка О. Ф . та Петренка С.А. , визначається новизна даного винаходу.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідно до Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 15.03.2002 № 197 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.04.2002 № 364/6652, умові винахідницького рівня відповідає зокрема, селективний винахід, яким є індивідуальна сполука, яка підпадає під загальну структурну формулу групи відомих сполук, але вона не описана як спеціально одержана і досліджена, і виявляє при цьому нові невідомі для цієї групи сполук властивості в кількісному і (або) якісному відношенні.

З огляду на наведене, Господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку, що обраний експертами Дорошенком О.Ф . та Петренком С.А. підхід до дослідження питання про «новизну» винаходу за оспорюваним патентом через дослідження ознак селективного винаходу є доцільним та відповідає умові винахідницького рівня в силу Правил розгляду заявки на винахід та заявки на корисну модель, а отже, вказаний висновок обґрунтовано було прийнято судом першої інстанції в якості належного та допустимого доказу.

Даючи оцінку висновку експертів від 08.01.2019 № 1243, за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний висновок містить відповіді на порушені питання, які є обґрунтованими та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Разом з тим, у судовому засіданні 02.10.2019 судові експерти Дорошенко О.Ф. та Петренко С.А. надали відповідні пояснення щодо складеного ними експертного висновку.

У частині третій статті 13, частині першій статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, як: не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною першою статті 79 ГПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, з огляду на наведене, Господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку, що позивачем, в розумінні наведених норм ГПК України, не доведено, що на дату подання заявки № на видачу патенту № UA73682C2 на винахід «Інсектофунгіцидний біопрепарат для боротьби із шкідниками і хворобами сільськогосподарських культур, який відрізняється тим, що містить у своєму складі штами ІНФОРМАЦІЯ_1 IMB B-7096 та ІНФОРМАЦІЯ_1 IMB B-7097» (10.03.2004), останній не відповідав умовам надання правової охорони, встановленим статтею 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» (критерію «новизна» та «винахідницький рівень»).

За таких обставин, підстави для визнання спірного патенту недійсним відсутні, а отже і відсутні підстави для зобов`язання Міністерства внести відповідні зміни до Державного реєстру патентів України про визнання недійсним спірного патенту та здійснення про це публікації в офіційному бюлетені.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 1 було подано до відділу діловодства Господарського суду міста Києва заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Щодо наведеного, суд апеляційної інстанції вбачає за можливе зазначити таке.

За змістом статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 ЦК України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, за приписами статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В обґрунтування своїх позовних вимог зокрема зазначав, що впродовж 2009-2017 років він здійснював комерційне використання патенту на корисну модель №40089 «Біопрепарат для підвищення врожаю рослин на основі культурного середовища, що містить штами ІНФОРМАЦІЯ_1 IMB B-7096 та IMB B-7097», який зареєстрований в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 25.03.2009, власником якого є ОСОБА_15 (керівник позивача).

В описі до патенту на корисну модель № НОМЕР_1 від 25.03.2009, виданого ОСОБА_15 , зазначено, що найбільш близьким до заявленої корисної моделі є винахід за оспорюваним патентом.

За наведених обставин суд першої інстанції правомірно погодився з доводами відповідача 1, що позивач, в особі директора та власника патенту на корисну модель від 25.03.2009 № НОМЕР_1 знав і повинен був знати про порушення свого права або охоронюваного законом інтересу та міг звернутись до суду з позовом про визнання недійсним патенту України на винахід від 15.08.2005 № 73682. А моментом, коли позивач дійсно міг дізнатись про порушення свого права, є дата подання ОСОБА_15 заявки на отримання корисної моделі за патентом № НОМЕР_1 (17.10.2008), оскільки, як зазначено вище, в описі до патенту на корисну модель № НОМЕР_1 (опис подається самим заявником в межах подання заявки на винахід), виданого ОСОБА_15 , вказано, що найбільш близьким до заявленої корисної моделі є винахід за оспорюваним патентом.

Отже, строк, у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплинув 17.10.2011.

Згідно з пунктом 2.2. Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Судом вище встановлено відсутність порушеного права позивача, а отже зазначені відповідачем 1 обставини пропуску заявником строку позовної давності не розглядаються.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 271, 275, 281-284 ГПК України, Законом України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» у редакції Закону України від 22 травня 2003 року № 850-IV, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Захист - Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2019 у справі № 910/13287/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2019 у справі № 910/13287/17 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 08.10.2019.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.А. Верховець

Є.Ю. Пономаренко