ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2019 справа № 914/1616/18

За позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Горуцька", с.Гірське, Миколаївський район, Львівська область, Україна

до відповідача: ОСОБА_1 , Республіка Франція

про стягнення 10% річних з недовнесеного внеску учасника у статутний капітал ПСП "Агрофірма "Горуцька" в розмірі 720 090,00грн

Суддя У.І. Ділай

Секретар М.Я. Куць

За участі представників:

Від позивача: Колісник А.О. - представник (Довіреність №б/н від 21.06.18р.)

Від відповідача: Кавчук А.В. - представник (ордер №ЛВ110593 від 24.06.2019)

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На розгляд господарського суду Львівської області надійшов позов Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Горуцька", с.Гірське, Миколаївський район, Львівська область, Україна, до відповідача ОСОБА_1 , Республіка Франція, про стягнення 10% річних з недовнесеного внеску учасника у статутний капітал ПСП "Агрофірма "Горуцька" в розмірі 720 090,00грн.

Ухвалою суду від 24.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11.10.2018.

Ухвалою від 11.10.2018 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 13.11.2018.

Ухвалою суду від 13.11.2018 зупинено провадження у справі №914/1616/18 до виконання судового доручення про вручення судових документів громадянину Франції: Loywyck Franзois (219 Chemin Kyt Ouver Straete, 59470 Wormhout Nord-France, France) чи повідомлення про неможливість такого виконання. Розгляд справи в підготовчому засіданні призначено на 11.06.2019 о 10:00 год.

Ухвалою від 11.06.2019 поновлено провадження та призначено судове засіданні на 02.07.2019.

Ухвалою суду від 02.07.2019 підготовче судове засідання відкладено на 16.07.2019.

Ухвалою від 16.07.2019 відкладено розгляд справи на 02.08.2019.

Ухвалою від 02.08.2019 підготовче провадження закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10.09.2019.

Ухвалою від 10.09.2019 розгляд справи відкладено на 26.09.2019.

Представники позивача в судовому засіданні 26.09.2019 підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

У судовому засіданні 26.09.2019 представник відповідача заперечив проти позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Горуцька" засновано 26.04.2000 (дата державної реєстрації).

30.03.2005 внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про ПСГП «Агрофірма «Горуцька» за №1 000175 .

Позивач подав позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача 10% річних з недовнесеного внеску учасника у статутний капітал ПСГП «Агрофірма «Горуцька». Позовна заява обгрунтована тим, що 25.03.2008 у встановленому законодавством порядку зареєстрована чергова редакція Статуту ПСГП «Агрофірма «Горуцька», яким визначено, що статутний капітал підприємства складає 1 894 870,00 грн, який розподіляється наступним чином: ОСОБА_2 володіє часткою у розмірі 174 122, 50 грн, що становить 9,2% від загального розміру статутного капіталу; ОСОБА_3 володіє часткою у розмірі 174 122, 50 грн, що становить 9,2% від загального розміру статутного капіталу; ОСОБА_4 володіє часткою у розмірі 204 122, 50 грн, що становить 10,8% від загальної розміру статутного капіталу; ОСОБА_5 володіє часткою у розмірі 174 122, 50 грн, що становить 10,8% від загального розміру статутного капіталу; ОСОБА_1 володіє часткою у розмірі 1 168 370, 00 грн, що становить 61,7% від загального розміру статутного капіталу.

Як зазначено в позовній заяві згідно з вимогами Статуту ПСГП «Агрофірма «Горуцька» кожен з учасників зобов`язаний внести свій внесок до статутного капіталу в повному обсязі протягом року з моменту реєстрації підприємства, У разі невиконання цього зобов`язання у визначений строк, учасник, що прострочив термін, сплачує за час прострочки 10% річних з недовнесеної суми на користь Агрофірми.

Згідно з положенням п.3.3. Статуту учасники Агрофірми зобов`язані поміж іншого робити внесок до статутного капіталу у порядку, розмірі і засобами, передбаченими даним Статутом.

Згідно з положенням п.4.2. Статуту, кожен з учасників зобов`язаний повністю внести свій внесок не пізніше року після реєстрації Агрофірми.

За твердженням позивача, статутом Агрофірми передбачено обов`язок учасників зробити внесок до статутного капіталу протягом року з моменту реєстрації Агрофірми, (реєстрації редакції Статуту від 25.03.2008). відтак, позивач вважає, що учасник відповідач: ОСОБА_1 не виконав власних зобов`язань учасника Агрофірми щодо внесення власного внеску в межах його частки, а саме не сплатив грошові кошти в розмірі 685'800,00 грн, тобто не сформував власну частку в повному обсязі як це передбачено Статутом. Станом на момент подання позову відповідачем внесено свою частку в частині сільськогосподарської техніки на суму 482580,00 грн. Грошова частка у розмірі 685800,00 грн відповідачем не внесена. На підтвердження зазначеного позивач долучив до матеріалів справи довідку Агрофірми №26 від 17.09.2018.

Як зазначає позивач станом на 05.09.2017 прострочка внесення частки відповідачем у статутний капітал ПСГП «Агрофірма «Горуцька» складає 10 років і 5 місяців.

Згідно з п.4.2. Статуту, у разі невиконання цього зобов`язання, учасник, що прострочив термін, сплачує за час прострочки 10% річних з недовнесеної суми на користь Агрофірми.

Відтак, ПСГП «Агрофірма «Горуцька» подало позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача 720 090,00грн 10% річних з недовнесеної суми (за період 10 років і 5 місяців).

Щодо строків позовної давності позивач вважає, що в даному випадку не підлягають застосуванню строки позовної давності визначені ст.223 ГКУ, оскільки в даному випадку порушення відповідача носять триваючий характер

Відповідач заперечив проти позовних вимог та зазначив таке.

До вимоги про стягнення 10% річних застосовується загальна позовна давність тривалістю 3 роки. Водночас, вимога щодо стягнення 10% річних за увесь час прострочення є додатковою по відношенню до основної - стягнення з Відповідача повної суми невнесеної частки у статутний капітал ПСГП «Агрофірма «Горуцька», яка відсутня серед позовних вимог позивача.

Державна реєстрація Статуту зі змінами відбулася 25.03.2008. А отже, останнім днем строку для внесення вкладу є 25.03.2009. Початок перебігу строку позовної давності для основної вимоги - 26.03.2009. Загальний трирічний строк позовної давності для стягнення заборгованості із внесення вкладу сплив 25.03.2012.

На думку відповідач, позивачем пропущено строк позовної давності

Крім того, відповідач звернув увагу, що реєстрація нової редакції Статуту зі змінами була здійснена на підставі Протоколу Загальних зборів учасників ПСГП «Агрофірма «Горуцька» № 9 від 17.03.2008, на яких було прийнято рішення про:

1)Збільшення статутного капіталу ПСГП «Агрофірма «Горуцька» на 347290, 00грн за рахунок:

Додаткового внеску учасника ОСОБА_2 у розмірі 86 822,50 грн у вигляді грошового внеску;

Додаткового внеску учасника ОСОБА_3 у розмірі 86 822, 50 грн у вигляді грошового внеску;

Додаткового внеску учасника ОСОБА_4 у розмірі 86 822, 50 грн у вигляді грошового внеску;

Додаткового внеску учасника ОСОБА_5 у розмірі 86 822, 50 грн у вигляді грошового внеску;

2)Внесення змін в п. 4.1 Статуту в частині зміни розміру статутного капіталу та розподілу часток учасників ПСГП «Агрофірма «Горуцька»;

3)Затвердження нової редакції Статуту ПСГП «Агрофірма «Горуцька»;

4)Уповноваження ОСОБА_2 на здійснення дій, необхідних для проведення державної реєстрації нової редакції Статуту.

Тобто цим рішенням статутний капітал збільшено за рахунок внесків інших учасників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тобто всіх, крім відповідача ( ОСОБА_1 ).

За твердженням відповідача жодних зобов`язань на підставі вказаного протоколу та нової редакції Статуту у нього не виникло.

До моменту проведення вказаних Загальних зборів 17.03.2008, чинною була редакція Статуту від 15.08.2007, згідно з якою розмір статутного капіталу ПСГП «Агрофірма «Горуцька» становив 1547580,00 грн (один мільйон п`ятсот сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят гривень) та розподілявся таким чином:

ОСОБА_2 володіє часткою у розмірі 87 300, 00 грн, що становить 12,5 % від загального розміру статутного капіталу;

ОСОБА_3 володіє часткою у розмірі 87 300, 00 грн, що становить 12,5 % від загального розміру статутного капіталу;

ОСОБА_4 володіє часткою у розмірі 117 300, 00грн, що становить 12,5 % від загального розміру статутного капіталу;

ОСОБА_5 володіє часткою у розмірі 87300, 00 грн, що становить 12,5 % від загального розміру статутного капіталу;

ОСОБА_1 володіє часткою у розмірі 1168 370, 00 грн, що становить 50 % від загального розміру статутного капіталу.

Відповідно до Статуту в редакції від 25.03.2008, внесок відповідача у статутний капітал ПСГП «Агрофірма «Горуцька» залишився незмінним, порівняно зі Статутом в редакції від 15.08.2007 та становив 1168370, 00 грн.

Натомість відповідач зазначив, що згідно з Протоколом Загальних зборів учасників ПСГП «Агрофірма «Горуцька» №9 від 17.03.2008, він не брав участі у збільшенні розміру статутного капіталу ПСГП «Агрофірма «Горуцька» шляхом внесення додаткового грошового внеску, а розмір його грошової частки залишився незмінним після збільшення статутного капіталу на підставі протоколу від 17.03.2008.

При цьому, відповідач звернув увагу, що його внесок у статутний капітал ПСГП «Агрофірма «Горуцька» не збільшувався з моменту реєстрації Статуту в редакції від 15.08.2007. Відповідно, на момент прийняття рішення про збільшення статутного капіталу від 17.03.2008 за рахунок додаткових внесків інших (крім відповідача) учасників, була чинною редакція Статуту від 15.08.2007.

Відповідно до абз. 4 п. 4.3 Статуту ПСГП «Агрофірма «Горуцька» (в редакції від 15.08.2007) збільшення статутного капіталу можливе лише після внесення всіма учасниками повністю своїх часток. А збільшення статутного капіталу ПСГП «Агрофірма Горуцька», що проведене 17.03.2008, було можливим лише після внесення всіма учасниками повністю своїх часток відповідно до Статуту в редакції 15.08.2007.

За твердженням відповідача, прийняте рішення про збільшення статутного капіталу 17.03.2008 свідчить про підтвердження учасниками факту внесення всіма учасниками своїх часток у повному обсязі в розмірі, що зафіксовано Статутом в редакції 15.08.2007 (в тому числі й частки відповідача в розмірі 1 168 370,00 грн, яка протоколом від 17.03.2008 не змінювалась).

Таким чином, усі учасники ПСГП «Агрофірма «Горуцька», своїми діями, спрямованими на збільшення статутного капіталу підприємства, підтвердили, що частки усіх учасників на момент прийняття рішення про збільшення статутного капіталу (17.03.2008) було сформовано та внесено в повному обсязі.

Тому твердження позивача в позовній заяві про те, що частка відповідача є несформованою на момент подання позову, останній вважає такою, що не відповідає дійсності.

Також відповідач повідомив про численні порушення процедур, здійснені позивачем при реєстрації та змінах до установчих документів ПСГП «Агрофірма «Горуцька».

Так, у Статуті в редакції від 15.08.2007 проведено неправильний розрахунок відсоткових часток учасників у статутному капіталі ПСГП «Агрофірма «Горуцька». Зважаючи на те, що розмір статутного капіталу дорівнював 1547580, 00 грн, а грошовий внесок відповідача становив 1 168 370, 00 грн, частка відповідача у статутному капіталі ПСГП «Агрофірма «Горуцька» насправді була 75,5%, а не 50%, як вказано у Статуті. В той же час, частки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 мали дорівнювати 5,6%, 5,6%, 7,7%та 5,6% відповідно.

У Статуті від 25.03.2008 розміри часток учасників у статутному капіталі ПСГП «Агрофірма «Горуцька» співвідносяться з розмірами внесків таких учасників.

Під час розгляду справи Господарським судом Львівської області відповідач заявив про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «Горуцька» понесені судові витрати.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64. 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) від 25 грудня 1997 року дав офіційне тлумачення такого змісту.

«частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод;

відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене:

частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі».

Окрім того, Конституційний Суд України в мотивувальній частині цього рішення зазначив, що частина перша статті 55 Конституції України містить, загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно із заявленими позовними вимогами позивач просив стягнути з відповідача кошти у розмірі 720 090,00грн 10% річних з недовнесеної суми (за період 10 років і 5 місяців) внеску учасника у статутний капітал ПСГП «Агрофірма «Горуцька».

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Відповідно до п. 3.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Даний спір між сторонами є корпоративним, оскільки він виник між ПСГП «Агрофірма «Горуцька» та учасником: ОСОБА_1 з приводу реалізації прав на управління товариством.

Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма «Горуцька» є юридичною особою та включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 1 статті 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно із ст. 16 Закону України «Про господарські товариства», товариство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір статутного (складеного) капіталу. Збільшення статутного (складеного) капіталу може бути здійснено лише після внесення повністю всіма учасниками своїх вкладів (оплати акцій), крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення про зміну розміру статутного (складеного) капіталу товариства набирає чинності з дня внесення таких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Станом на 15.08.2007, відповідно до редакції Статуту, розмір статутного капіталу ПСГП «Агрофірма «Горуцька» становив 1547580,00 грн та ОСОБА_1 володів часткою у розмірі 1 168 370, 00 грн.

За змістом Протоколу Загальних зборів учасників ПСГП «Агрофірма «Горуцька» № 9 від 17.03.2008 було прийнято рішення про збільшення статутного капіталу ПСГП «Агрофірма «Горуцька» на 347290, 00грн за рахунок додаткових внесків учасників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , крім відповідача: ОСОБА_1 . При цьому внесок останнього у статутний капітал ПСГП «Агрофірма «Горуцька» залишився незмінним - в розмірі 1 168 370, 00 грн.

Як встановлено судом відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у розділі «Дані про розмір статутного капіталу (статутного або складеного капіталу) та про дату закінчення його формування» зазначено:1894870,00 грн, 23.04.2008.

Отже, розмір статутного капіталу сформовано та внесено в повному обсязі 23.04.2008.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 74, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Враховуючи той факт, що позивач не надав належних та допустимих доказів наявності у відповідача обов`язку внесення додаткового грошового внеску відповідно до рішення Загальних зборів учасників ПСГП «Агрофірма «Горуцька», оформленого Протоколом № 9 від 17.03.2008, Господарський суд Львівської області приходить до висновку, що права позивача не порушені відповідачем та є відсутнім порушення суб`єктивного права позивача, що підлягає судовому захисту у даному спорі. При цьому у суду відсутні правові підстави для застосування строків позовної давності.

Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

2.Судовий збір покласти на позивача.

3. Судове засідання по розгляду заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначити на 08.10.2019 о 12 год 30 хв.

4.Зобов`язати позивача в строк до 01.10.2019 подати докази щодо розміру понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 07.10.2019.

Суддя Ділай У.І.