ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2019 р. Справа №914/1518/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів Н.А. Галушко

О.П. Дубник,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Комунального підприємства Бродитеплоенерго (надалі КП Бродитеплоенерго) за №193 від 06.06.2019р. (вх. № 01-05/2106/19 від 07.06.2019р.) та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області за №В-9/ВП№58521309/9898 від 06.06.2019р. (вх. № 01-05/2166/19 від 12.06.2019р.)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 28.05.2019р. (суддя М.В. Юркевич; повний текст ухвали складено 30.05.2019р.)

за скаргою Акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (надалі АТ НАК Нафтогаз України) на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. щодо зупинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження при виконанні наказу Господарського суду Львівської області від 21.01.2019р.

у справі № 914/1518/18

за позовом: АТ НАК Нафтогаз України

до відповідача: КП Бродитеплоенерго

про стягнення 212241,42 грн.,

за участю:

від позивача: Конопліцький І.В. представник (довіреність № 14-325 від 09.08.2019р.);

від відповідача: не з`явився;

від Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області: Пушкар І.Є. представник (довіреність №9070 від 29.05.2019р.),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст скарги на дії органу ДВС

03.05.2019 року АТ НАК Нафтогаз України звернулось до господарського суду Львівської області із скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. У поданій скарзі позивач просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо зупинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження при виконанні наказу господарського суду Львівської області від 21.01.2019. Зобо`язати усунути порушення (відновити порушене право стягувача). Скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.04.2019р. в межах виконавчого провадження № 58521309.

Скарга мотивована тим, що господарським судом Львівської області 12.12.2018 року прийнято рішення у справі № 914/1518/18, на примусове виконання якого було винесено наказ від 21.01.2019. В ході розгляду позовних вимог по суті спору, суд зокрема встановив, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати вартості газу, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 116828,14 грн. пені, 14756,95 грн. 3 % річних та 80656,33 грн. інфляційних нарахувань. Враховуючи, що заборгованість за поставлений природний газ у січні-березні 2015 року згідно договору купівлі-продажу природного газу №2021/15-ТЕ-21 від 24.11.2014 була частково погашена до 30.11.2016 у розмірі 165650,55 грн., а саме до набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», нараховані позивачем пеня, 3% річних та інфляційні втрати щодо суми боргу у розмірі 165650,55 підлягають списанню згідно ч. 3 ст. 7 названого Закону. Решта суми боргу у розмірі 374831,64 грн. була сплачена відповідачем 20.12.2016, а саме після набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (30.11.2016). Отже, суд дійшов висновку, що на невчасно оплачений борг до 30.11.2018 слід нараховувати штрафні санкції, оскільки на них не розповсюджується дія вищезазначеного Закону.

Скаржник зазначає, що саме на примусове стягнення таких штрафних санкцій, які не підпадають під дію вищенаведеного Закону та не підлягають списанню було видано судом наказ по даній справі. Отже, Скаржник (Стягувач) вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для зупинення вчинення виконавчих дій з покликанням на п. 10 ч. 1 ст.34, 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Львівської області від 28.05.2019 року у справі №914/1518/18 (суддя М.В. Юркевич) задоволено скаргу Акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. щодо зупинення вчинення виконавчих дій 18.04.2019 в межах виконавчого провадження №58521309. Скасовано постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.04.2019 року в межах виконавчого провадження №58521309. Зобов`язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії на виконання наказу господарського суду Львівської області від 21.01.2019 у справі №914/1518/18.

Ухвала суду мотивована тим, що заборгованість, про примусове стягнення якої звернувся стягувач у даній справі, не підпадає під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», про що чітко було зазначено у рішенні господарського суду Львівської області від 12.12.2018 року у справі №914/1518/19. Суд вказав, що сам факт включення боржника у відповідний реєстр підприємств не може слугувати достатньою підставою для зупинення вчинення виконавчих дій без з`ясування інших обставин справи.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

КП «Бродитеплоенерго» подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Львівської області від 28.05.2019 у справі №914/1518/18, в якій не погоджується з даною ухвалою, вважає її прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права при неповному з`ясуванні всіх обставин справи. Зазначає, що наказ господарського суду Львівської області від 21.01.2019 у справі № 914/1518/18 включає правовідносини, котрі виникли у 2014 році (24.11.2014 було укладено договір постачання природного газу №2021/15-ТЕ-21) та продовжували дію у 2015 році, до них було застосовано Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії». Отже, на думку скаржника, застосування державним виконавцем п. 10 ч. 1 ст. 34 та ч.ч. 4, 6 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» і, як наслідок винесення постанови щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 58521309 при виконанні наказу господарського суду Львівської області від 21.01.2019 у даній справі є правомірним. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 28.05.2019р. у справі № 914/1518/18 та визнати правомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області Пушкар І.Є.

В свою чергу Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області подав апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Львівської області від 28.05.2019 року у справі №914/1518/18, в якій не погоджується з даною ухвалою, вважає її незаконною, необґрунтованою, прийнятою внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, в оскаржуваному рішенні суд прийшов до висновку, що постанову про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 58521309 від 18.04.2019 винесено державним виконавцем із порушенням чинного законодавства. Разом з тим, суд не зазначив, які саме норми чинного законодавства порушив державний виконавець. Звертає увагу, що відповідно до статті 5 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року. Скаржник вказує, що стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року підтверджено у рішенні господарського суду Львівської області від 12.12.2018. Таким чином, дії державного виконавця при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій 18.04.2019 були здійснені на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 28.05.2019р. у справі № 914/1518/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги АТ «НАК`Нафтогаз України».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

АТ «НАК» Нафтогаз України» у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, подану органом ДВС, не погоджується з доводами скаржника. Зокрема зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд чітко заначив: решта суми боргу у розмірі 374831,64 грн. була сплачена відповідачем 20.12.2016, а саме після набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (30.11.2016). Отже, суд вважає, що на невчасно оплачений борг до 30.11.2018 слід нараховувати штрафні санкції, оскільки на них не розповсюджується дія вищезазначеного Закону. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, поданої Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Львівській області.

Позивач та орган ДВС не надали суду письмових відзивів на апеляційну скаргу, подану КП «Бродитеплоенерго».

Відповідач не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, подану органом ДВС.

В судовому засіданні представник органу ДВС підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі.

Представник позивача просив залишити без змін оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач в судове засідання не з`явився. 29.08.2019р. надіслав на адресу суду клопотання вих. № 229 від 29.08.2019 (вх. № 01-04/5504/19 від 02.09.2019), в якому просив розгляд справи № 914/1518/18 здійснювати за відсутності уповноваженого представника КП «Бродитеплоенерго» на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноваженого представника вдповідача.

Обставини справи, встановлені судом

В ході розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції встановив, що рішенням господарського суду Львівської області від 12.12.2018 року у справі №914/1518/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Бродитеплоенерго» про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 212241,42 грн. позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Бродитеплоенерго» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 71422,96 грн. пені, 11595,55 грн. 3 % річних, 42333,14 грн. інфляційних втрат та 1880,27 грн. судового збору. В задоволенні решти позову відмовлено.

21.01.2019 року господарськиий суд Львівської області видав наказ про примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 12.12.2018 у справі №914/1518/18.

25.02.2019 року АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подало наказ про примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 21.01.2019 у справі №914/1518/18 до Бродівського РВДВС.

На підставі заяви та пред`явленого до виконання наказу Бродівським РВДВС було відкрито виконавче провадження №58521309.

22.03.2019 року Бродівським РВДВС винесено постанову про передачу виконавчого провадження №58521309 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

27.03.2019 року Відділом примусового виконання ГТУЮ винесено постанову про приєднання ВП №58521309 до зведеного ВП №58302921.

В подальшому, органом ДВС в межах зведеного виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст.34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП №58521309 від 18.04.2019 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Львівської області № 914/1518/18 від 21.01.2019, яку стягувач оскаржив у судовому порядку.

Норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Приписами статтей 6, 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок примусового виконання судових рішень і рішень інших органів, зокрема врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Положеннями статті 18 названого Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Підстави для зупинення вчинення викорнавчих дій визнчені статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 34 вказазного Закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

30.11.2016 набув чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно з частиною 3 статті 7 вказазного Закону України на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Як зазначалось вище, господарським судом Львівської області 12.12.2018 року прийнято рішення у справі № 914/1518/18, на примусове виконання якого було винесено наказ від 21.01.2019 року.

При прийнятті даного рішення суд встановив, що заборгованість за поставлений природний газ у січні-березні 2015 року згідно договору купівлі-продажу природного газу №2021/15-ТЕ-21 від 24.11.2014 року була частково погашена до 30.11.2016 року у розмірі 165650,55 грн., а саме до набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», нараховані позивачем пеня, 3% річних та інфляційні втрати щодо суми боргу у розмірі 165650,55 підлягають списанню згідно ч. 3 ст. 7 названого Закону. Решта суми боргу у розмірі 374831,64 грн. була сплачена відповідачем 20.12.2016 року, а саме після набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (30.11.2016). Суд дійшов висновку, що на невчасно оплачений борг до 30.11.2018 року слід нараховувати штрафні санкції, оскільки на них не розповсюджується дія вищезазначеного Закону.

З огляду на наведені норми права та встановлені обставини у даній справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що дії державного виконавця при винесенні постанови від 18.04.2019 року в межах виконавчого провадження №58521309 про зупинення виконавчих дій є неправомірними, оскільки саме на примусове стягнення вищезазначених штрафних санкцій, які не підпадають під дію Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (30.11.2016) та не підлягають списанню, було видано судом наказ у справі №914/1518/18.

Отже, в даному конкретному випадку державний виконавець не вправі був зупиняти вчинення виконавчих дій з виконання наказу господарського суду Львівської області від 21.01.2019 року у даній справі з покликанням на п. 10 ч. 1 ст. 34 та ст.35 Закону України «Про виконавче провадження».

В оскаржуваній ухвалі від 28.05.2019 року у даній справі суд першої інстанції правомірно прийняв до уваги обставини, встановлені судовим рішенням, на виконання якого видано наказ про примусове виконання, зазначивши, що лише сам факт включення боржника у відповідний реєстр підприємств не може слугувати достатньою підставою для зупинення вчинення виконавчих дій без з`ясування інших обставин справи.

З врахуванням наведененого, колегія суддів вважає безпідставними твердження скаржників про правомірність та законність винесення державним виконавцем постанови про зупинення вчинення виконавчих дій.

Наведені в апеляційних скаргах аргументи не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні апелянтами норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, місцевий господарський суд обгрунтовано та підставно скасував постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 18.04.2019р. в межах виконавчого провадження №58521309 та зобов`язав головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пушкар І.Є. вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії на виконання наказу господарського суду Львівської області від 21.01.2019р. у справі №914/1518/18.

Доводи апелянтів не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують висновків, покладених в основу оскаржуваної ухвали господарського суду Львівської області. Тому її необхідно залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 86, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Комунального підприємства Бродитеплоенерго за №193 від 06.06.2019р. (вх. № 01-05/2106/19 від 07.06.2019р.) та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області за №В-9/ВП№58521309/9898 від 06.06.2019р. (вх. № 01-05/2166/19 від 12.06.2019р.) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 28.05.2019р. у справі № 914/1518/18 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг покласти на скаржників.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Н.А. Галушко

Суддя О.П. Дубник