за позовомКомунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ»
простягнення 3 670 378,52 грн.
та за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ»
до Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло»
простягнення 1 703 904,30 грн.
Суддя Босий В.П.
секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.
Представники учасників справи:
від позивача за первісним позовом:Судейкін В.К.;
від відповідача за первісним позовом:Олійник О.С.
В судовому засіданні 16.04.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення, яким в задоволенні позову Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» відмовлено повністю, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ» задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ»: за Договором підряду №АДО-НБ-6 від 07.06.2017 - заборгованість у розмірі 1 138 291,21 грн., пеню у розмірі 8 981,59 грн., 3% річних у розмірі 49 211,59 грн., інфляційні у розмірі 101 447,72 грн.; за Договором забезпечення №АДО-ЗБ-6 від 07.06.2017 - заборгованість у розмірі 195 034,56 грн.; а також судовий збір у розмірі 24 585,16 грн., в іншій частині в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ» відмовлено.
Також вказаним рішенням призначено судове засідання для вирішення питання про витрати на правничу допомогу на 24.04.2019, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ» у п`ятиденний строк надати суду докази понесення витрат на правничу допомогу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишено без розгляду, у зв`язку з подання представником Товариством з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ» заяви з доказами понесення витрат на правничу допомогу із пропуском встановленого процесуального строку.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 скасовано, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 призначено розгляд заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на 04.09.2019.
07.10.2019 через канцелярію від Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» надійшло клопотання про відмову в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Представник позивача за первісним позовом в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті заяви, проти задоволення заяви заперечив.
Представник відповідача за первісним позовом в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті заяви, підтримав її та просив задовольнити в повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про її часткове задоволення виходячи з наступного.
Згідно із попереднім розрахунком судових витрат, розмір судових витрат, які відповідач за зустрічним позовом очікував понести на професійну правову допомогу у зв`язку з розглядом даної справи, становив 85 000,00 грн.
23.04.2019 через канцелярію суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ» подана заява №ГКБ/697 від 22.04.2019, в якій заявник зазначив про те, що загальний розмір витрат на правову допомогу у даній справі становить 343 167,26 грн.
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В обґрунтування заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу відповідач за зустрічним позовом посилається на те, що факт надання йому правової допомоги підтверджується договором про надання правової допомоги №361/17 від 06.11.2017 (надалі - «Договір»), укладеним з адвокатом Олійником Олегом Станіславовичем, додатком №15 до Договору, додатком №16 до Договору, проміжним актом про виконання додатку №15 від 15.04.2019, проміжним актом про виконання додатку №16 від 15.04.2019, платіжними дорученнями №57 від 16.04.2019 на суму 35 000,00 грн., №59 від 17.04.2019 на суму 45 000,00 грн., №1922 від 22.04.2019 на суму 183 518,93 грн., №1923 від 22.04.2019 на суму 74 648,33 грн., актом про виконання Договору від 17.04.2019 та договором поруки №06/11/17 від 06.11.2017.
Судом встановлено, що між адвокатом Олійником Олегом Станіславовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Група компаній Беті» (клієнт) було укладено Договір, відповідно до п. 1.1 якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе доручення по наданню клієнту правової допомоги та захисту в кримінальному процесі, у справах, що виникають із адміністративних правопорушень, адміністративних та інших судових справах, а також в наданні правової допомоги при представництві інтересів клієнта перед третіми особами.
Згідно з п.п. 3.1, 3.2 додатку №15 від 08.01.2019 за надання зазначеної в п. 1.1 цього додатку до договору правової допомоги клієнт сплачує адвокатові гонорар у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, а також сплачує адвокатові додатковий гонорар у розмірі 5% від суми позовних вимог у справі, вказаній у п. 1.2 цього додатку до договору, в якій судом буде відмовлено.
Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 додатку №16 від 07.02.2019 за надання зазначеної в п. 1.1 цього додатку до договору правової допомоги клієнт сплачує адвокатові гонорар у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень, а також сплачує адвокатові додатковий гонорар у розмірі 5% від суми позовних вимог у справі, вказаній у п. 1.2 цього додатку до договору, в якій судом буде задоволено зустрічний позов.
15.04.2019 сторонами підписані проміжні акти до Договору, з яких вбачається, що адвокат належним чином, якісно та в строк надав, а клієнт прийняв виконання правової допомоги, передбаченої Договором та додатками №№15, 16 до нього на суми 50 000,00 грн. та 35 000,00 грн. відповідно, при цьому претензій до якості, обсягу та строків виконання правової допомоги клієнт не має.
На виконання умов Договору та додатків до нього Товариством з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ» сплачено Олійнику Олегу Станіславовичу 338 167,26 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №57 від 16.04.2019 на суму 35 000,00 грн., №59 від 17.04.2019 на суму 45 000,00 грн., №1922 від 22.04.2019 на суму 183 518,93 грн., №1923 від 22.04.2019 на суму 74 648,33 грн.
Повноваження адвоката Олійника О.С. підтвердженні ордером серії КВ №201691 від 07.11.2017 виданим ТОВ «Група компаній Беті» та свідоцтвом про право зайняття адвокатською діяльністю №553 від 08.02.2006.
Таким чином, відповідачем за зустрічним позовом подано до матеріалів справи достатньо доказів на підтвердження факту надання адвокатом Олійником О.С. професійної правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Група компаній Беті» в межах даної справи на суму 338 167,26 грн.
В той же час, ТОВ «Група компаній Беті» зазначає, що загальний розмір витрат на правову допомогу у даній справі становить 343 167,26 грн., що на 5 000,00 грн. більше ніж підтверджено доказами.
Суд відзначає, що необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Отже, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано належні фінансові документи, що свідчать про перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №19/64/2012/5003, від 05.01.2019 у справі №906/194/18, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18.
За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем реальних витрат у розмірі 5 000,00 грн., суд відмовляє у задоволенні вимоги ТОВ «Група компанія Беті» про стягнення з Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» витрат на професійну правничу допомогу в цій частині.
Стосовно заперечень позивача за первісним позовом суд зазначає наступне.
Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» вказує на те, що додаток №15 від 08.01.2019 та додаток №16 від 07.02.2019 не можуть вважатись належними доказами, оскільки вони оформлені не як додаткові угоди до Договору, а відповідно до його п. 3.1 розмір та строки гонорару визначаються саме в додатковій угоді, яка є наступною формою відповідно до якої оформлюються додаткові домовленості сторін по договору, на відміну від поняття «додаток», який у всіх тлумаченнях є частиною чого-небудь, доповненням до основного документу, а саме тому специфікації, креслення та ін. вказуються як додаток до договору і оформлюються разом з ним.
Суд відзначає, що саме умови правочину дають підстави для висновку про встановлення нових прав та обов`язків його сторін або доповнення вже існуючих, відображених, зокрема, в договорі, але не як не назва такого документу, а виходячи із змісту додатку №15 від 08.01.2019 та додатку №16 від 07.02.2019 вони укладені в доповнення до Договору, при тому що в п. 6 кожного з них визначено про те, що вони є невід`ємними частинами Договору.
Разом з тим, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.
Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015 у справі №6-301цс15.
В матеріалах справи відсутні рішення про визнання додатку №15 від 08.01.2019 та додатку №16 від 07.02.2019 недійсними, а відтак суд приймає їх як належні та допустимі докази в підтвердження досягнення між адвокатом та клієнтом домовленостей про порядок, строки та розміри виплати витрат на правову допомогу та гонорару адвокату.
Окрім того, посилання на те, що платіжні доручення не свідчать про сплату витрат на правову допомогу саме за розгляд даної справи не приймається судом до уваги з огляду на зміст призначення платежу кожного з платіжних доручень, в яких є посилання на сплату згідно додатків №15 від 08.01.2019 та №16 від 07.02.2019.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу суд відзначає, що відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в той час як позивач за зустрічним позовом не надав жодного доказу в підтвердження неспівмірності таких витрат, а також не просив суд зменшити такі витрати.
З огляду на надані докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, про необхідність часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 338 167,26 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 127, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
2. Стягнути з Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній БЕТІ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 338 167 (триста тридцять вісім тисяч сто шістдесят сім) грн. 26 коп. Видати наказ.
3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.
4. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
5. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 15.10.2019.
Суддя В.П. Босий