УХВАЛА

м. Київ

01.10.2019Справа № 34/3-8/160

За заявою Державного агентства резерву України;

про роз`яснення рішення.

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта";

до Державного агентства резерву України;

третя особа 1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Міністерство фінансів України;

третя особа 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

Міністерство аграрної політики України;

про стягнення 130 614 067,93 грн.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

від позивача: Сєров Є.І., адвокат;

від заявника: Лук`янов Р.І., представник за довіреністю №745/0/4-19/ від 04.03.2019 р.;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 стягнуто з Державного агентства з управління державним матеріальним резервом на користь Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" 130.614.067,93 грн. заборгованості та 1.700,00 грн. витрат по сплаті державного мита.

25.01.2001 на виконання зазначеного рішення Вищим арбітражним судом України видано відповідний наказ.

Постановою колегії по перегляду рішень, ухвал, постанов Вищого арбітражного суду України № 04-1/1-2/90 від 18.04.2001 рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2001 здійснено заміну відповідача - Державного агентства з управління державним матеріальним резервом на Державний комітет України з державного матеріального резерву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2002 (суддя Студенець В.І.) в задоволенні заяви ВАТ "Укрнафта" про зміну способу та прядку виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 шляхом звернення стягнення на майно відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2002 ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.04.2002 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.03.2003 постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2002 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 (суддя Катрич В.С., яка розглядала відповідну заяву на підставі резолюції) змінено порядок та спосіб виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 шляхом стягнення з Державного комітету України з державного матеріального резерву з усіх відкритих рахунків на користь Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" 102.555.442,93 грн. заборгованості, 1.700,00 грн. витрат по сплаті державного мита.

18.09.2008 на виконання зазначеної вище ухвали видано відповідний наказ зі строком дії до 18.09.2011.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2008 ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.04.2009 постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2008 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 25.06.2009 відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 09.04.2009.

Ухвалою Верховного Суду України від 16.07.2009 відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 09.04.2009.

03.07.2017 Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до господарського суду зі скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просило:

- визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не надіслання на адресу ПАТ "Укрнафта" копії постанови ВП № 12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу, а також щодо не повернення ПАТ "Укрнафта" наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008;

- визнати недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу.

04.07.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 у справі № 34/3-8/160.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2017 замінено державний комітет України з державного матеріального резерву на його правонаступника - Державне агентство резерву України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2017 поновлено пропущений строк для пред`явлення наказу Господарського суду міста Києва № 34/3-8/160 від 18.09.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2017 скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено повністю. Визнано незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не надіслання на адресу ПАТ "Укрнафта" копії постанови ВП № 12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу, а також щодо не повернення ПАТ "Укрнафта" наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008. Визнано недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 12979679 від 14.05.2013 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2018 року задоволено заяву Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві та замінено Державний комітет України з державного матеріального резерву (01601, МСП, м. Київ-4, вул. Пушкінська, 28, Код ) на Державне агентство резерву України (01601, МСП, м. Київ-4, вул. Пушкінська, 28, ); замінено Відкрите акціонерне товариство "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) на Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 року, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 р., у задоволенні заяви Державного агентства резерву України про роз`яснення способу і порядку його виконання рішення у справі №34/3-8/160 (рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі №8/160 з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва №34/3-8/160) було відмовлено.

До господарського суду від Державного агентства резерву України надійшла заява про роз`яснення рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 року у справі з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 року у справі № 34/3-8/160 в частині способу і порядку його виконання.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 10.09.2019 року № 05-23/2335 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ" та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2019 року, заява у справі № 34/3-8/160 передана для розгляду судді Мандриченку О. В.

Відповідач (заявник) у судовому засіданні подану заяву підтримував. Позивач заперечував та вважає подану відповідачем заяву зловживанням правом, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з клопотанням визнати заяву Державного агентства резерву України (вих. № 2650/0/4-19 від 09.09.2019) про роз`яснення способу і порядку виконання рішення суду зловживанням процесуальними правами зі сторони Державного агентства резерву України та залишити останню без розгляду, за наслідками розгляду якої, заявнику було відмовлено.

Треті особи своїх представників у судове засідання не направили.

Судом враховано, що за приписами ст. 245 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини та об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 стягнуто з Державного агентства з управління державним матеріальним резервом на користь відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" 130614067,93 грн. заборгованості та 1700 грн. витрат по сплаті державного мита.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 34/3-8/160 від 18.09.2008 змінено порядок та спосіб виконання рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі № 8/160 шляхом стягнення з Державного комітету України з державного матеріального резерву з усіх відкритих рахунків на користь Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" 102555442,93 грн. заборгованості, 1700 грн. витрат по сплаті державного мита.

На виконання зазначеної вище ухвали було видано відповідний наказ про стягнення.

Заява про роз`яснення способу і порядку виконання рішення мотивована тим, що органи Казначейства не є органами державної виконавчої служби, тому у випадку виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, органи Казначейства керуються Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 № 845, і дії, вчинені державним виконавцем в рамках процедури виконавчого провадження та положення щодо відновлення виконавчого провадження, не є обов`язковими для органів Казначейства та не підлягають застосуванню.

Також Відповідач вважає, що застосування виконавчих заходів у примусовому порядку не припустиме, оскільки строк пред`явлення наказу від 18.09.2008 у даній справі є пропущеним та не може бути поновлений, відтак, припиняється процедура виконавчого провадження, яка здійснювалось органами Державної виконавчої служби і наказ вертається стягувачу. А Державна казначейська служба України розпочинає абсолютно нову процедуру виконання судового рішення, оскільки чинним законодавством України чітко та безпосередньо визначено, що виконання судового рішення щодо стягнення заборгованості з державного органу здійснюється саме Державною казначейською службою України.

Враховуючи наведене, п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, п. 26 постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" та ст. 30 Бюджетного кодексу України, а також відсутність джерела фінансування для виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.09.2008 №34/3-8/160, Відповідач (заявник) не має можливості визначити код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету, економічної класифікації видатків бюджету та рахунків боржника.

Враховуючи наведене, Відповідач (заявник) просить суд роз`яснити спосіб і порядок виконання рішення.

Разом з цим, за приписами ст. 245 ГПК України, суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Тобто, здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду, а не роз`яснює спосіб і порядок виконання рішення, про що у даному випадку просить заявник (Відповідач).

У заяві відповідача не викладено, розуміння яких частин судового рішення викликає труднощі у заявника, у зв`язку з чим їх слід викласти більш повно і зрозуміло, натомість заявник хоче, щоб суд фактично замість заявника визначив - які дії заявнику слід вчинити з метою виконання рішення суду такими чином, щоб це не порушило ані інтереси заявника, ані норми чинного законодавства.

Разом з цим, саме заявник (а не суд), як суб`єкт господарювання, повинен визначатися з заходами, які вживає на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Питання ж дотримання заявником норм чинного законодавства та уникнення їх порушення не є предметом роз`яснення судового рішення у розумінні ст. 245 ГПК України, натомість може бути предметом розгляду компетентними ораними у сфері протидії правопорушенням.

Отже вимоги заяви Відповідача не відповідають ст. 245 ГПК України, оскільки спрямовані не на усунення неточностей рішення суду або його незрозумілості шляхом роз`яснення, а фактично спрямовані на надання правової оцінки діям / бездіяльності заявника щодо виконання судового рішення, що роз`ясненням рішення не є, тому господарський суд у заяві відмовляє.

Щодо клопотання позивача про залишення даної поданої Відповідачем заяви без розгляду, оскільки це є зловживання правом, то суд за наслідками її розгляду підстав для задоволення не вбачає, оскільки наведені позивачем обставини не відносяться до переліку та ознак можливого зловживання правами, які передбачені ст. 43 ГПК України, та за своєю суттю зводяться до заперечень позивача проти задоволення заяви по суті, і ці заперечення судом розглянуті та враховані при розгляді заяви.

Керуючись ст.ст. 234, 245 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного агентства резерву України про роз`яснення способу і порядку його виконання рішення у справі №34/3-8/160 (рішення Вищого арбітражного суду України від 25.01.2001 у справі №8/160 з урахуванням ухвали Господарського суду міста Києва №34/3-8/160) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя О.В. Мандриченко