ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 Справа № 908/1137/19
м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Широбокової Л.П.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка на рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.2019 у справі №908/1137/19 (суддя Носівець В.В.)

за позовом військової частини НОМЕР_1 , м. Вінниця

до товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка, м. Запоріжжя,

про стягнення 5521грн.60 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Запорізької області від 04.07.2019 у справі №908/1137/19 позов військової частини НОМЕР_1 задоволено, з товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) Промелектроніка на користь позивача стягнуто 5521грн.60коп. пені ;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо прострочення відповідачем зобов"язання з поставки товару за договором про закупівлю №65/18 від 04.05.2018;

- при відмові в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій господарський суд зазначав, що в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку відповідачем не доведено факту надмірності належних до сплати штрафних санкцій порівняно зі збитками кредитора, а також того, що даний випадок є винятковим;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВПромелектроніка подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на підстави для скасування судового рішення, передбачені ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України просить це рішення скасувати;

- у поданій скарзі йдеться про те, що умовами укладеного сторонами договору передбачено обов"язок відповідача поставити товар після отримання письмового повідомлення від позивача, в матеріалах справи відсутні докази направлення або вручення повідомлення відповідачу і у спірних правовідносинах не відбулася подія, яка викликає обов"язок відповідача з поставки товару, про незаконне відхилення господарським судом заяви відповідача про визнання доказів, наданих військовою частиною недопустимими і неналежними у зв"язку з засвідченням їх неуповноваженою на те особою, про те, що наявне у справі повідомлення позивача про готовність прийняти продукцію не відповідає умовам договору, оскільки відповідно до цих умов обов"язок по виготовленню останнього покладається на військову частину НОМЕР_2 , а не на військову частину НОМЕР_1 , про те, що акти, які були оформлені позивачем складені та підписані зі сторони позивача неналежними особами, іншими військовими частинами, про те, що акт приймання продукції є доказом виконання обов"язку з поставки товару, з дати якого відраховується термін прострочення, однак цей акт складено невідповідною особою, що свідчить про недоведеність моменту прострочення виконання зобов"язання з поставки товару, а також про те, що судом неправомірно був прийнятий до уваги неналежний доказ процесуальних повноважень осіб, що підписали позов та завіряли додатки до нього;

- позивач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що оскільки акт прийому поставленого товару №266 затверджено замовником 31.07.2018, тому відповідачем порушено термін його постачання на 29 діб, на те, що повідомлення про готовність до виконання умов договору було направлено на адресу відповідача з зазначенням місця поставки: смт. Новоівницьке, Житомирської області, склад вантажоотримувача замовника, військова частина НОМЕР_3 , при цьому сам факт поставки товару відповідачем за вказаною адресою, яка є відмінною від адреси військової частини НОМЕР_1 , свідчить про його обізнаність щодо готовності замовника до виконання умов спірного договору, на те, що цей договір укладений між військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ Промелектроніка, тому вказана військова частина вправі виконувати умови останнього як безпосередньо так і через свого представника, на те, що військові частини НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 є структурними підрозділами (управліннями відділами) військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) і відповідно до наданих повноважень вони мають право здійснювати листування, готувати документи, виготовляти та завіряти їх копії, вчиняти інші дії необхідні для виконання завдань, покладених на військову частину НОМЕР_1 , у зв"язку з чим, командир військової частини НОМЕР_4 є уповноваженою особою позивача і має право на засвідчення копій документів, доданих до позовної заяви;

- у додаткових письмових поясненнях, що надійшли на адресу суду 16.08.2019 позивач зазначає, що поставка відповідачем товару за адресою: смт.Новоівніцьке, Житомирської області, військова частина НОМЕР_3 є підтвердженням отримання ним повідомлення про готовність прийняти продукцію, оскільки вказана адреса була зазначена військовою частиною лише у відповідному повідомленні, що підписання відповідачем акту виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків за поставлений товар є підтвердженням виконання позивачем п.п.1.4, 5.1 спірного договору, що інформація про наявність у командира військової частини НОМЕР_4 повноважень на завіряння копій документів взята з Положення про Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, Положення про Радіотехнічні війська Повітряних Сил.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.05.2018 військовою частиною НОМЕР_1 (замовником) та ТОВ Промелектроніка (постачальником) укладено договір про закупівлю № 65/18, відповідно до п.1.2. якого постачальник зобов`язався поставити замовникові товар у кількості та у строки визначені у специфікації товару , а замовник ? прийняти та оплатити такий товар.

Згідно з п.1.4. договору постачальник здійснює постачання товару за цим договором після відправлення замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору, яким замовник визначає обсяги закупівлі товару.

У п.3.1. договору сторонами узгоджено, що сума договору становить 190400грн., у тому числі, податок на додану вартість (20 процентів ) в сумі 31733грн.33 коп..

П.5.1. договору визначено строк постачання товару: згідно зі специфікацією товару (додаток №1 до договору). Товар постачається силами (засобами) постачальника після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору. Замовник у повідомленні визначає обсяги поставки товару та конкретне місце постачання (вантажоотримувача замовника). Замовник може надавати повідомлення на поставку як повного обсягу товару, так і на партію товару.

Згідно з п.5.3. договору перехід права власності та ризиків на товар відбувається після розвантаження на склад та передачі його в розпорядження вантажоотримувача замовника. При передачі товару повинні бути оформлені (надані) наступні документи: видаткова накладна постачальника, яка виписується в чотирьох примірниках, акт приймання-передачі в чотирьох примірниках.

Відповідно до п.5.4. договору датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) акту прийому поставленого товару. Замовник затверджує акт прийому поставленого товару при наявності акта приймання-передачі.

Згідно з п.п.6.3.1. договору постачальник зобов`язаний здійснити постачання товару в строки, відповідно до умов цього договору.

В п.7.2. договору сторонами узгоджено, що за порушення строків (термінів) постачання товару понад строки, зазначені у п.5.1. цього договору, постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1 процента вартості товару, з якого допущено прострочення постачання за кожен день прострочення, Штрафні санкції до постачальника за порушення строків (термінів) поставки товару не застосовуються з моменту затвердження без претензій акту приймання-передачі.

Відповідно до п.10.1. договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами. Термін дії договору включно до 31.12.2018, а в частині гарантійних зобов`язань до повного їх виконання.

04.05.2018 сторонами підписано специфікацію до вказаного договору, у якій визначено термін постачання товару ? включно до 01.07.2018 за письмовим повідомленням замовника.

Товар, обумовлений договором поставлено відповідачем лише 30.07.2018 за адресою, зазначеною в листі військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2018 №350/129/138/624/ПС, а саме: смт.Новоівницьке, Житомирська область, військова частина НОМЕР_3 , що підтверджується представленими в матеріалах справи видатковими накладними №№РН-0001503, РН-0001401 від 30.07.2018 та актами прийому поставленого товару від 30.07.2018 №№75, 76.

31.07.2018 представниками військової частини НОМЕР_3 та товариства підписано акт приймання-передачі товару №266.

Вказаний акт 31.07.2018 затверджено тимчасово виконуючим обо"язки командира військової частини НОМЕР_3 .

Неналежне виконанням товариством зобов`язань щодо своєчасної поставки товару за договором №65/18 від 04.05.2018 стало визначальним для звернення військової частини з позовом про стягнення з товариства пені згідно з умовами цього договору, нарахованої за період з 02.07. по 30.07.2019 в сумі 5521грн.60коп..

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, господарський суд посилався на те, що акти прийому поставленого товару від 30.07.2018 №№75, 76 є тими актами приймання-передачі, на підставі яких затверджується акт прийому поставленого товару, на відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачем умов спірного договору в частині поставки товару у встановлені в ньому та специфікацією строки, а саме до 01.07.2018, при цьому визнав правомірним визначення позивачем періоду прострочення відповідачем зобов`язання з поставки товару на 29 діб згідно з п.5.4. договору у зв"язку з затвердженням акту приймання-передачі №266 31.07.2018.

Колегія суддів не погоджується з висновками господарського суду щодо визначення періоду для нарахування пені, оскільки вважає їх зробленими всупереч положенням ст.86 Господарського процесуального кодексу України без ґрунтовного дослідження обставин справи.

Ст.ст.525, 526 Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.530 названого Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст.599 Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.611 Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Ст.629 Кодексу передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначено вище, сторонами у специфікації від 04.05.2018 визначено граничний термін поставки товару включно до 01.07.2018, при цьому датою передачі товару від постачальника до замовника є дата фактичної передачі товару, яка відбулася 30.07.2018 згідно з видатковими накладними №РН0001503 та №РН-0001401, а тому період прострочення необхідно розраховувати до відповідної дати, а саме з 02.07. по 29.07.2018, що складає 28 днів.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем умов договору №65/18 від 04.05.2018 в частині своєчасної поставки позивачу товару та ненадання ним належних і допустимих доказів, які б спростовували таке порушення, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача пені в сумі 5331грн.20коп., яка обчислена за вказаний вище період.

В решті в позові слід відмовити.

Приймаючи рішення, господарський суд наведеного не врахував, що призвело до помилкових висновків суду в частині визначення періоду для нарахування пені та, відповідно, до невірного розрахунку її суми, яка підлягала стягненню з відповідача.

Посилання позивача на те, що відповідно до п.5.4 договору нарахування пені здійснюється з 02. по 30.07.2018 колегією суддів визнані необґрунтованими, оскільки 31.07.2018 є моментом виконання зобов"язань з поставки товару, а не безпосередньо моментом поставки, який засвідчується видатковими накладними.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що акт приймання-передачі №266, який, у даному випадку, слід вважати актом прийому поставленого товару в розумінні п.5.4 договору, затверджено тимчасово виконуючим обов"язки командира військової частини НОМЕР_3 , що не відповідає вимогам цього пункту.

При цьому умови передачі відповідних повноважень командиром військової частини НОМЕР_1 по такому затвердженню в договорі відсутні, будь-які інші документи в обґрунтування такої передачі не представлені.

З огляду на викладене рішення місцевого господарського суду слід скасувати частково внаслідок прийняття його при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи .

Доводи скаржника про те, що в порушення п.1.4 спірного договору позивачем не було направлено відповідачу повідомлення про готовність до виконання його умов у зв"язку з чим у останнього не виникло обов"язку з поставки товару апеляційним судом визнані безпідставними, оскільки поставка товару здійснена товариством у місце, яке визначено в повідомленні замовника від 07.05.2018 №350/129/138/624/ПС (смт.Новоівницьке, Житомирська область, військова частина НОМЕР_3 ) і є відмінним від адреси військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), свідчить про обізнаність останнього щодо готовності замовника до виконання умов договору.

Помилковими є твердження скаржника про підписання позову неуповноваженою на те особою.

Так, згідно з ч.3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У даному випадку, згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником та підписантом військової частини НОМЕР_1 визначено ОСОБА_1 , який має право вчиняти дії від імені військової частини без довіреності, у тому числі, підписувати всі необхідні документи без підтвердження відповідних повноважень.

Посилання скаржника на те, що позивач додав до позову додатки, які завірені представником юридичної особи, що не приймала участі у справі та не була учасником спірних правовідносин з поставки товару і ці додатки завірені неналежним чином колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на те, що документи, додані позивачем до позовної заяви містять відмітку "Згідно з оригіналом", підпис командира військової частини НОМЕР_4 генерал-майора ОСОБА_2 та відбиток гербової печатки.

При цьому в матеріалах справи наявна довідка, підписана командиром військової частини НОМЕР_1 генерал-полковником ОСОБА_1 , за змістом якої військові частини НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 є структурними підрозділами (управліннями, відділами) військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України).

Відповідно до наданих повноважень вказані вище військові частини (керівники структурних підрозділів Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) мають право здійснювати листування, готувати документи, виготовляти та завіряти копії документів, вчиняти інші дії необхідні для виконання завдань, покладених на військову частину НОМЕР_1 .

Інші доводи скаржника не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення місцевого господарського суду та не спростовують факт наявності у останнього зобов"язання зі сплати пені за порушення умов спірного договору в частині своєчасної поставки товару.

Керуючись ст.ст.269, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
- рішення господарського суду Запорізької області від 04.07.2019 у справі №908/1137/19 скасувати частково;

- прийняти нове рішення;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка на користь військової частини НОМЕР_1 пеню в сумі 5331грн.20коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1854грн.75коп., видати наказ;

- в решті в позові відмовити;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка судовий збір в сумі 99грн.37коп. за апеляційною скаргою, видати наказ;

- видачу наказів доручити господарському суду Запорізької області;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України;

- повна постанова складена 09.10.2019

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв

Суддя Л.П.Широбокова