ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про самовідвід головуючого у справі

15 жовтня 2019 року Справа № 915/1917/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Коваль С.М., розглянувши у нарадчій кімнаті заяву про самовідвід у справі

За позовом виконуючого обов`язків керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області, просп. Богоявленський, 314, м.Миколаїв, 54050, в інтересах держави

в особі Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області,

вул. Центральна, 1, с.Галицинове, Вітовський район, Миколаївської області, 57286;

до 1. Вітовської районної державної адміністрації,

просп. Богоявленський, 306, м.Миколаїв, 54050;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська водна компанія ",

вул. Центральна, 1, с.Галицинове, Вітовський район, Миколаївської області, 57286;

про визнання незаконним та скасувати розпоряджень від 13.04.2018 № 122-р, від 13.04.2019 № 123-р, від 05.04.2019 № 79-р Вітовської райдержадміністрації, визнання недійсним договору від 25.04.2019 оренди землі, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.04.2019; зобов`язання повернути земельну ділянку, визнати право власності, -

ВСТАНОВИВ:

Виконуючим обов`язки керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області в інтересах держави в особі Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області пред`явлено позов до Вітовської районної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська водна компанія " з вимогами:

"1. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Вітовської районної державної адміністрації від 13.04.2018 № 122-р "Про дострокове припинення права постійного користування земельною ділянкою Галицинівською сільською радою Вітовського району Миколаївської області".

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Вітовської район.юї державної адміністрації від 13.04.2018 № 123-р "Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ "Миколаївська водна компанія".

3. Визнати недійсним укладений 25.04.2018 між Вітовською районною державною адміністрацією та ТОВ "Миколаївська водна компанія" договір оренди земельної ділянки площею 5,5 га з кадастровим номером :03:000:0247 для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування (будівництво сміттєзвалища для організації полігону твердих побутових відходів) в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

4. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Вітовської районної державної адміністрації від 05.04.2019 № 79-р "Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення".

5. Визнати недійсним укладений 10.04.2019 між Вітовською районною державною адміністрацією та ТОВ "Миколаївська водна компанія" договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 5,5 га з кадастровим номером :03:000:0247 для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування (будівництво сміттєзвалища для організації полігону твердих побутових відходів) в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

6. Зобов`язати ТОВ "Миколаївська водна компанія" повернути територіальній громаді в особі Галицинівської сільської ради земельну ділянку площею 5,5 га (кадастровий номер :03:000:0247), вартістю 469150 грн., розташовану в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області.

7. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №26451692 від 04.06.2018 про реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва полігон твердих побутових відходів (відсоток готовності 75%), за ТОВ "Миколаївська водна компанія".

8. Стягнути з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір за подачу позову".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Вітовською райдержадміністрацією за відсутності достатнього обсягу повноважень передано в оренду ТОВ "Миколаївська водна компанія" вищевказану земельну ділянку, згідно договору від 25.04.2019 оренди землі, та у подальшому продано спірну земельну ділянку за договором купівлі-продажу від 10.04.2019. Такими діями, на думку прокурора, порушено право користування спірною земельною ділянкою, оскільки земельна ділянка є комунальною власністю.

Ухвалою суду від 29.08.2019 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, - десять днів з дня вручення цієї ухвали. Її Прокурором отримано 03.09.2019, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Від Прокурора надійшла за супровідним листом від 13.09.2019 № 32/2-715вих-19 уточнена позовна заява, зареєстрована в Господарському суді Миколаївської області 16.09.2019 за вх. 14500/19, які містить додані відомості з урахуванням вимог, викладених в ухвалі судді.

Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі

за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.10.2019.

15.10.2019 головуючим суддею Коваль С.М. з посиланням на положення п. 1 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України заявлено про самовідвід у цій справі.

Справа № 915/1596/15 не може розглядатися судом під моїм головуванням у звязку з таким.

У відповідності до ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, коли він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід (ч. 1 ст. 38 ГПК України).

Позивачем у справі є Миколаївська місцева прокуратура № 2 Миколаївської області.

Член сім`ї головуючого у справі судді (брат дружини) є прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 Миколаївської області, а тому з метою усунення обставин, що можуть викликати сумнів щодо неупередженості головуючого судді у справі, заявляю самовідвід.

Засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом

забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (пункт 3.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рішення у справах "DomboBeheer B.V. v. theNetherlands" від 27 жовтня

1993 р., заява № 14448/88, п. 33, та "Ankerl v. Switzerland" від 23 жовтня 1996 р., заява № 17748/91 п. 38.

Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях визначено наступний підхід до оцінки безсторонності суду, що розглядає справу.

Зокрема в п. 66 рішення у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02) від 10 грудня 2009 року, судом відзначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с.12, п.27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Судом зазначається, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Наявність зазначених вище обставин, навіть за відсутності тих чи інших об`єктивних чинників, може бути підставою для виникнення у сторін та інших учасників справи почуття упередженості судді в цій справі, створити перешкоди для вирішення справи у відповідності до засад господарського судочинства, в тому числі у зв`язку з вірогідними зловживаннями сторонами процесуальними правами, та зашкодити законності прийнятих рішень, за рахунок наявності додаткових підстав для їх оскарження, пов`язаних із згадуваними обставинами.

Отже, враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 35 ГПК України та наведені вище міркування в їх сукупності, господарський суд вважає наявними підстави для задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 12, 13, 35, 36, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Визнати заяву головуючого судді Коваля С.М. про самовідвід обгрунтованою.

2.Задовольнити заяву головуючого судді Коваль С.М. про самовідвід.

Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню, але зауваження на неї можуть буди включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя С.М.Коваль.