ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" жовтня 2019 р. Справа № 911/1913/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Газ Компані", 04119, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Зоологічна, будинок 4 А, офіс 139

до Відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, 08150, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 57 А

про стягнення 503 458,70 грн за договором № 47 на постачання природного газу від 21.02.2018

суддя Н.Г. Шевчук

секретар судового засідання М.Г. Байдрелова

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 С.В. ( керівник, наказ № 30/9 від 30.09.2019);

від відповідача: Піліпенко Д.О. (посв. № 3302 від 24.04.2008; ордер б/н від 31.07.2018).

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс Газ Компані" звернулось до Господарського суду Київської області із позовом до Відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про стягнення 503 458,70 грн заборгованості за договором на постачання природного газу № 47 від 21.02.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що не зважаючи на встановлений Договором ліміт споживання природного газу відповідач перевищив підтверджений обсяг природного газу за квітень 2018 року та грудень 2018 року, в результаті чого утворилась заборгованість.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.08.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

16 вересня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній частково заперечує проти позовних вимог та зазначає, що Відділ освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області є бюджетною неприбутковою організацією, яка фінансується з Державного бюджету України, а тому відповідач не мав у наявності відповідних бюджетних асигнувань для проведення повного розрахунку за фактично використаний природний газ по Договору № 47 від 21.02.2018 у квітні та листопаді 2018 року.

Ухвалою від 19.09.2019 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.10.2019.

У судовому засіданні 03.10.2019 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

21 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс Газ Компані" (Постачальник) та Відділом освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (Споживач) було укладено Договір на постачання природного газу № 47, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити товар (природний газ) в обсязі 216620 м. куб., а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором (пункт 2.1).

Відповідно до пункту 2.2. Договору обов`язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача: укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого Споживач набуває право санкціоновано відбирати газ із газорозподільної системи, та Оператором ГТС договору на транспортування природного газу.

Перехід права власності на природний газ здійснюється на межах балансової належності об`єктів Споживача.

Оператором ГРМ, до газових мереж якого підключений об`єкт Споживача, є ПАТ "Київоблгаз".

Оператором ГТС, до газотранспортної системи якого підключений об`єкт Споживача, є ПАТ "Укртрансгаз".

Згідно пункту 3.1. Договору для забезпечення безперервного постачання природного газу Споживачу Постачальник зобов`язується здійснити своєчасну закупівлю природного газу в обсягах, які за належних умов забезпечать задоволення попиту на споживання природного газу Споживачем у разі сплати Споживачем в повному обсязі заявлених обсягів найбільшого місяця постачання, протягом дії договору.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється, як правило, рівномірно, виходячи з добової норми, якщо інший режим споживання не передбачено в цьому Договорі.

Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені розділом ІІ та розділом VI Правил постачання, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Обсяг спожитого природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі +/- 5% від підтвердженого обсягу природного газу.

Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи базу даних Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача.

Сторони мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу в порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до розділу VI Правил постачання.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (пункт 3.4. Договору).

Відповідно до пункту 4.1. Договору постачання газу здійснюється за ціною, що вільно встановлюються між Постачальником та Споживачем.

Загальна ціна газу до сплати за 1000 м3 (одну тисячу метрів кубічних) 13 433 грн 67 коп. (тринадцять тисяч чотириста тридцять три гривні 67 коп.) з ПДВ.

Вартість фактично поставленого споживачу обсягу газу протягом відповідного місяця постачання визначається як добуток ціни газу та обсягу фактично поставленого споживачу газу за відповідний місяць постачання згідно актів приймання-передачі.

Загальна вартість Договору складає 2 910 000 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 485 000 грн 00 коп.

Згідно пункту 4.4. Договору оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті на підставі підписаного Сторонами акта приймання-передачі газу за розрахункових місяць та/або акту звіряння; оплата вартості природного газу здійснюється Споживачем у безготівковій формі на поточний рахунок Постачальника на умовах оплати фактичного обсягу спожитого природного газу.

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, в частині фінансових зобов`язань до повного їх виконання сторонами (пункт 9.7. Договору).

Додатковою угодою № 01 до Договору на постачання природного газу № 47 від 21.02.2018 сторонами погоджено внести зміни до пункту 4.1. Договору, відповідно до якого з 01 квітня 2018 року ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 9 268,83 грн, крім того ПДВ 1 853,77 грн, що всього становить 11 122,60 грн.

Додатковою угодою № 04 від 18.09.2018 до Договору на постачання природного газу № 47 від 21.02.2018 ціну за 1000 куб. м. природного газу з 01 жовтня 2018 року встановили 11 696,67 грн, крім того ПДВ 20% - 2 339,33 грн, що разом складає 14 036,00 грн.

Додатковою угодою № 06 від 23.11.2018 до Договору на постачання природного газу № 47 від 21.02.2018 ціну за 1000 куб. м. природного газу з 01 грудня 2018 року встановили 11 500,00 грн, крім того ПДВ 20% - 2 300,00 грн, всього з ПДВ складає 13 800,00 грн.

Відповідно до пункту 2 Додаткових угод до Договору на постачання природного газу № 47 від 21.02.2018 сторони погодили, що всі інші умови Договору залишаються без змін.

Копії додаткових угод підписані сторонами та скріплені їх печатками.

На виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем за період з лютого по грудень 2018 року було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ, що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу № 47 від 21.02.2018, копії яких додано до матеріалів справи, а саме: Актом № 3 за лютий 2018 67,498 тис. куб. м; Актом № 7 за березень 2018 63,309 тис. куб. м; Актом № 10 за квітень 2018 0,231 тис. куб. м; Актом № 18 за жовтень 2018 13,404 тис. куб. м; Актом № 26 за листопад 2018 50,681 тис. куб. м; Актом № 27 за грудень 2018 31,136 тис. куб. м та Актом № 28 за грудень 2018 14,492 тис. куб. м.

З метою перевірки фактично спожитого газу Відділом освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області за період з 01.02.2018 по 31.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс Газ Компані" звернулось із запитом до ПАТ "Київоблгаз" з проханням надати відомості щодо фактично використаного Споживачем природного газу.

Відповідно до листа-відповіді ПАТ "Київоблгаз" № 175 від 11.04.2019 Відділом освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області у квітні та грудні 2018 року окрім відображених у відповідних актах додатково було використано у квітні 2018 року 26,717 тис. куб. м та у грудні 2018 року 14,949 тис. куб. м.

Позивач стверджує, що зазначені додаткові обсяги відповідачем не були сплачені, а тому він має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс Газ Компані" у розмірі 503 458,70 грн за використані у квітні 2018 року і несплачені 26,717 тис. куб. м за ціною 11 122,60 грн (ціна встановлена Додатковою угодою № 01) та 14,949 тис. куб. м за ціною 13 800,00 грн (ціна встановлена Додатковою угодою № 06) використані у грудні 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами пункту 2 частини першої статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений договір постачання природного газу, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 712 Цивільного кодексу України також регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення позивача з цим позовом до суду заборгованість відповідача за фактично спожитий природний газ у квітні 2018 року та грудні 2018 року складає 503 458,70 грн, який залишився несплаченим відповідачем у визначений Договором строк.

Доводи позивача відповідачем не спростовані.

Отже, з огляду на зазначені правові норми та умови Договору вимога позивача про стягнення з відповідача 503 458,70 грн заборгованості за фактично спожитий газ у квітні та грудні 2018 року є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На час прийняття судом цього рішення докази оплати отриманого відповідачем природного газу відсутні.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 57 А, код 02143703) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс Газ Компані" (04119, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Зоологічна, будинок 4 А, офіс 139, код 41559306) 503 458 (п`ятсот три тисячі чотириста п`ятдесят вісім) грн 70 коп. заборгованості та 7 551 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одну) грн 88 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до статей 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано:11.10.2019