ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року Справа № 923/666/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ядран Уж» (місто Ковель Волинської області),

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Хелс» (місто Херсон),

про стягнення 41636,22 грн.,

учасники справи не викликались (не повідомлялись).

Позивач 06.08.19 звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 41636,22 грн., з яких: 35362грн.44коп. основного боргу, 5035грн.61коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1238грн.17коп. відсотків за користування-грошовими коштами, за Договором купівлі-продажу № 18 від 21 листопада 2012 року, на підставі ст. 11, 253, 264, 509, 625, 629, 655 ЦК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.19 справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 07.08.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до приписів частин 3, 5 ст. 252 ГПК України (зі змінами та доповненнями), без проведення судового засідання. Крім того, учасникам справи, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, встановлено строк для надання суду заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань.

Повне рішення у справі ухвалено 07.10.19.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

у періоди: 2007, 2008, 2009 та 2010 роки товар (тапочки на підошві із поліуретану та верхом із натуральної шкіри та текстилю жіночі, а також тапочки чоловічі з верхом із натуральної шкіри і текстилю) Позивачем фактично поставлявся Відповідачу;

21 листопада 2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Ядран Уж» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хелс» укладено Договір купівлі-продажу № 18;

як стверджує Позивач, ним було здійснено поставку Відповідачу продукції (товару), що підтверджується рахунками-фактурами і видатковими накладними, а також вантажною декларацією № ВВ-1203700 від 24.11.2012 року;

Позивач визнає, що поставлений товар був оплачений Відповідачем частково у наступні періоди: 12 вересня 2017 року на суму 300 гривень, 19 вересня 2017 року на суму 300 гривень, 27 жовтня 2017 року на суму 300 гривень, 12 квітня 2018 року на суму 300 гривень. 13 квітня 2018 року на суму 300 гривень, 20 квітня 2018 року на суму 300 гривень., на загальну суму 1800грн.00коп.;

станом на день пред`явлення позову, за розрахунком Позивача, сума основного боргу Відповідача перед Позивачем складає 35362,44 грн.;

крім того, на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, Позивач просить стягнути з Відповідача інфляційні та 3% річних, нараховані на суму основного боргу.

Відповідач, повідомлений про строк подання відзиву належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, шляхом направлення ухвали суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, без поважних причин не подав. Ухвалу повідомлення від 07.08.19 повернуто підприємством поштового зв`язку у зв`язку з «відсутністю клієнта».

Відповідно до положень частини 9 статті 165 ГПК України: "У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами."

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань): не подавались.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань): не подавались.

З`ясувавши обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає Товариство з обмеженою відповідальністю «Ядран Уж» у позовній заяві, товар ним фактично поставлявся Товариству з обмеженою відповідальністю «Хелс» у періоди: 2007, 2008, 2009 та 2010 роки.

У подальшому, 21 листопада 2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Ядран Уж» (надалі за текстом рішення Позивач, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хелс» (надалі за текстом рішення Відповідач, Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 18 (надалі за текстом рішення Договір).

Сторони у вказаному Договорі узгодили наступні умови, зокрема:

«Товар буде поставлятися на умовах DDU «склад покупця» («доставлено, податки не сплачені») в діючій (на момент поставки) редакції ІНКОТЕРМС, якщо інше не обумовлене додатковими угодами між обома сторонами цього договору» (п. 2.1. Договору);

«Розмір партії відвантаження товару, а також остаточні терміни поставки останньої обумовлюються додатково між обома сторонами цього договору, а також відображаються в заявках-специфікаціях. Заявки-специфікації є невід`ємною частиною цього договору. Без заявок-специфікацій цей договір є недійсним» (п. 2.2. Договору);

«Сформована до відправки покупцеві партія відвантаження товару повинна бути поставлена продавцем в розпорядження покупця (в місце зазначене покупцем в заявці-специфікації) на протязі 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання продавцем попередньої оплати в розмірі 20% від вартості останньої (див. п. 4.1.а) цього Договору). Рахунок на дану попереднью оплату служить підтвердженням готовності продавця поставити товар. Без рахунку на дану попередню оплату, термін поставки 5 (п`ять) робочих днів, вказаний в цьому пункті, вважати недійсним» (п. 2.3. Договору);

«останні 80% вартості партії відвантаження товару, яка вже поступила в розпорядження покупця, покупець зробить рівними долями (на власний розсуд) на протязі 30 (тридцяти) календарних днів починаючи з дати поставки товару (див. п. 2.4. цього договору)» (п.п. «б» п. 4.1. Договору).

Як стверджує Позивач, ним було здійснено поставку Відповідачу наступної продукції: тапочки на підошві із поліуретану та верхом із натуральної шкіри та текстилю жіночі, а також тапочки чоловічі з верхом із натуральної шкіри і текстилю. При цьому, Позивач не зазначає загальної вартості поставленого товару, тому судом приймається до уваги загальна вартість поставленого товару, що вказана у односторонніх актах звіряння розрахунків станом на 08.11.18 та 30.05.19, складених та підписаних Позивачем, а саме 36262,44грн.

Даний факт, як зазначає Позивач, підтверджується рахунками-фактурами і видатковими накладними, а також вантажною декларацією № ВВ-1203700 від 24.11.2012 року.

Разом з тим, до позову не додано жодної видаткової накладної, підписаної сторонами, а ТТН «Нічний експрес» від 24.11.2012 року містить оголошену цінність товару 50,00грн., а ТТН «Нічний експрес» (вантажна декларація) № УЖ-5207108 від 23.07.2009 р. містить оголошену цінність 1500,00грн. При цьому, додані до позову податкові накладні не є належним та допустимим доказом отримання товару Відповідачем.

Таким чином, Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт поставки та отримання Відповідачем товару на загальну суму 36262,44грн.

Позивач у тексті позову визнає, що поставлений товар був оплачений Відповідачем частково у наступні періоди: 12 вересня 2017 року на суму 300 гривень, 19 вересня 2017 року на суму 300 гривень, 27 жовтня 2017 року на суму 300 гривень, 12 квітня 2018 року на суму 300 гривень. 13 квітня 2018 року на суму 300 гривень, 20 квітня 2018 року на суму 300 гривень., на загальну суму 1800грн.00коп.

Разом з тим, за доданими до позову банківськими виписками загальна сума сплачена Відповідачем за товар становить 11550,00грн., крім того за доданими до позову копіями платіжних доручень щодо сплати Відповідачем за товар № 6629 від 15.06.12 на суму 3000,00грн., № 7474 від 22.11.12 на суму 3000,00грн., № 7518 від 04.12.12 на суму 560,00грн., № 9267 від 02.12.13 на суму 2000,00грн., № 423 від 20.04.18 на суму 300,00грн., Відповідачем сплачена загальна сума 8860,00грн.

При цьому, станом на день пред`явлення позову, за розрахунком Позивача, сума основного боргу Відповідача перед Позивачем складає 35362,44 грн.

Крім того, на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, Позивач просить стягнути з Відповідача інфляційні та 3% річних, нараховані на суму основного боргу розмір якого не доведений Позивачем належними та допустимими доказами.

На підтвердження викладених у позовній заяві обставин Позивач подав до суду (разом з позовом), зокрема, наступні письмові докази, у засвідчених належним чином копіях: договір № 18 від 21.11.2012 року; три претензії Позивача та підтверджуючі документи про їхнє направлення Відповідачу; ТТН «Нічний експрес» від 24.11.2012 року (із оголошеною цінністю 50,00грн. та вагою 29,00кг); односторонній акт звірки від 08.11.2018 року, підписаний Позивачем; податкову накладну № 17 від 27.11.2012 року на суму з ПДВ 14242,45грн.; рахунок-фактуру № 55/12 від 27.11.2012 р. без доказів отримання Відповідачем; рахунок ПП «Нічний Експрес» від 24.11.2012 р. на суму 333,11грн.; рахунок-фактуру № 16 від 22.07.2009 року на суму 21070,08грн. без доказів отримання Відповідачем; вантажну декларацію № УЖ-5207108 від 23.07.2009 р. з оголошеню цінністю 1500,00грн.; податковоу накладну № 16 від 22.07.2009 р. на суму з ПДВ 21070,08грн.; копії платіжних доручень щодо сплати Відповідачем за товар загальної суми 8860,00грн. (№ 6629 від 15.06.12 на суму 3000,00грн., № 7474 від 22.11.12 на суму 3000,00грн., № 7518 від 04.12.12 на суму 560,00грн., № 9267 від 02.12.13 на суму 2000,00грн., № 423 від 20.04.18 на суму 300,00грн.); розрахунок боргу з урахуванням індексу інфляції; розрахунок боргу з урахуванням суми відсотків за користування грошовими коштами; оригінал платіжного доручення про сплату судового збору; оригінал платіжного доручення про сплату витрат на правничу допомогу; копію договору про надання правничої допомоги; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію акту про надання правничої допомоги; копію до прибуткового касового ордеру.

За вказаних обставин, аргументи, наведені Позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права Позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду не були порушені Відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку судові витрати (1921грн.00коп. витрат по сплаті судового збору, 7000грн.00коп. витрат на правничу допомогу), понесені позивачем, покладаються на останнього.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 247 252, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 07.10.19.

Суддя Ю.В. Гридасов