РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/641/19
Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/641/19, розгляд якої здійснено у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торогово-виробниче

підприємство «Альфа Корм»

вул. Козацька, буд. 120/4, м. Київ, 03022

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бахмацький

комбікормовий завод»

вул. Соборності, 27, м.Бахмач, Чернігівська обл., 16500

про стягнення 298 043,14 грн

за участю

представника позивача: Люльки І.В., дов. № 53 від 01.08.2019,

представника відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Альфа Корм», звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Бахмацький комбікормовий завод» про стягнення 298 043,14 грн заборгованості, з яких: 114 940,00 грн боргу, 91729,49 грн пені, 76947,93 грн 30% річних, 14425,72 грн інфляційних.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.08.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 20.08.2019, встановлено сторонам строк для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив.

У зв`язку з перебуванням судді Ноувен М.П. у відпустці, судове засідання, призначене на 20.08.2019 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.09.2019 (після усунення дії обставин, що зумовили відсутність судді) повторно призначено справу № 927/641/19 до судового розгляду по суті на 16.09.2019.

У судовому засіданні 16.09.2019 судом оголошена перерва до 30.09.2019.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції №753, №761, №015, №007, №799.

У судовому засіданні 30.09.2019 оголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 14869 від 14.08.2018.

28.08.2019 від відповідача на адресу Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив на позов № 6 від 23.08.2019.

Відповідно до поданого відзиву відповідач зазначає, що позивачем нараховані пеня, інфляційні та річні на суми, які на момент подачі позовної заяви та стягнення заборгованості не є боргом та грошові зобов`язання по ним виконані. На момент подачі позовної заяви сума основного боргу становила 114940,00 грн, інфляційних 0,00 грн, пені 2 720,77 грн, відсотків річних 2361,78 грн.

Також відповідач зазначає, що неправомірне завищення позивачем нарахованих штрафних санкції спричинило завищення розміру судового збору.

Крім того, відповідач зазначає, що з моменту подання позовної заяви відповідачем було сплачено грошові кошти у сумі 5000 грн згідно з платіжним дорученням №546 від 19.08.2019. Отже, станом на 23.08.2019 сума основної заборгованості становить 109940,00 грн, яку він і визнає, але погасити її може лише розстроченими частинами у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем підприємства.

Відповідач також посилається на норми ст. 551 ЦК України, відповідно до якої суду надано право зменшити розмір штрафних санкцій.

Відзив на позов прийнято судом до розгляду, оскільки останній подано відповідачем у встановлені судом строки.

Відзив на позов долучено до матеріалів справи.

06.09.2019 від позивача на адресу Господарського суду Чернігівської області надійшла відповідь на відзив № 02/09 від 02.09.2019.

Відповідно до поданої відповіді на відзив позивач зазначає наступне:

Твердження відповідача щодо нарахування пені, 30% річних та індексу інфляції по зобов`язанням, які виникли з порушенням строку є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки зазначені суми нараховувались за фактичне порушення строків оплати відповідачем з дня настання прострочення виконання зобов`язання і до моменту його виконання. Крім того, договір не передбачає жодних обмежень щодо розміру нарахування штрафних санкцій, річних та індексу інфляції.

Щодо нарахування завищеного судового збору, позивач зазначає, що судовий збір нараховано правомірно, відповідно до положень закону України «Про судовий збір» виходячи з ціни позову.

Щодо скрутного фінансового положення позивач наголошує, що у зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем зобов`язання щодо своєчасної оплати у позивача також виникло скрутне матеріальне становище, і, крім того, відповідач не надав жодних доказів, які підтверджують його скрутне матеріальне становище.

Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду, оскільки подана позивачем у встановлені строки.

Відповідь на відзив долучено до матеріалів справи.

Будь яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Фактичні обставини справи.

14.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Альфа Корм» (далі - Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бахмацький комбікормовий завод» (далі - Покупець) укладено договір поставки № 14869 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця Товар, вказаний в рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар і своєчасно та в повній мірі здійснити його оплату.

Найменування, асортимент, одиниця виміру, загальна кількість Товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю Товару, визначаються в рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 2.1. Договору, поставка товару здійснюється на умовах CPT (CARRIAGE PAID TO (...named plaсe destination). ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО (назва місця призначення): Чернігівська обл., Бахмацький р-н, с. Тиниця, вул. Першотравнева, 69.

Відповідно до 3.1., 3.2., 3.6.,3.7. Договору, поставка Товару здійснюється партіями. Під партією слід розуміти ту кількість Товару, яка визначена у видатковій накладній. Поставка партії Товару здійснюється протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання від Покупця заявки на поставку партії Товару. Датою поставки Товару є дата, вказана у видатковій накладній. Факт отримання Товару Покупцем, а також документів, передбачених п. 2.2. даного Договору, засвідчується підписом та печаткою Покупця на видатковій накладній. Покупець зобов`язаний надати Постачальнику довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей, якою уповноважує певну особу на отримання Товару.

Кількість Товару зазначається в видаткових накладних (п. 4.1. Договору).

Згідно з розділом 6 Договору «Ціна Товару та порядок розрахунків» сторони передбачили, що Постачальник поставляє Товар Покупцю за цінами, що визначені у рахунку фактурі, які погоджені з Покупцем та зазначені у видатковій накладній Постачальника. Ціна на Товар встановлюється в національній валюті України. Оплата вартості партії Товару проводиться Покупцем шляхом перерахування безготівкових коштів на поточний рахунок Постачальника. Загальна ціна Договору складається з суми вартості всіх партій Товару, поставлених Постачальником протягом строку дії даного Договору. Оплата поставленої партії Товару здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки Товару. Датою оплати за Товар вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. У випадку існування у Покупця перед Постачальником неоплаченої заборгованості за поставлений Товар, то кожне перерахування грошових коштів від Покупця на поточний рахунок Постачальника, незалежно від цільового призначення або в разі помилкового призначення платежу, зараховується насамперед на погашення самої давньої заборгованості, яка існує перед Постачальником (п. 6.1., 6.2., 6.3., 6.4, 6.5, 6.7., 6.9. Договору).

Відповідно до п. 7.1. Договору у разі прострочення грошового зобов`язання за цим Договором Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання за весь період прострочки. Положення ч.6 ст. 232 ГК України у даному випадку не застосовуються.

У разі прострочки Покупцем виконання грошового зобов`язання, на вимогу Постачальника, він зобов`язаній сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також тридцять процентів річних від простроченої суми (п. 7.2. Договору).

Відповідно до п. 9.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019, а в частині взаєморозрахунків до їх повного виконання.

Згідно з видатковими накладними № 177 від 30.08.2018 на суму 92 900 грн, № 313 від 13.09.2018 на суму 58 880,00 грн, № 348 від 21.09.2018 на суму 189 880,00 грн, № 886 від 07.12.2018 на суму 249 100,00 грн, № 1079 від 27.12.2018 на суму 30 100,00 грн, № 65 від 18.01.2019 на суму 118 600,00 грн, № 166 від 07.02.2019 на суму 86 200,00 грн, № 327 від 25.02.2019 на суму 247 800,00 грн, на підставі товарно-транспортних накладних № 9191 від 21.09.2018, 11052 від 07.12.2018, № 11462 від 27.12.2018, 11885 від 18.01.2019, №12284 від 07.02.2019, 12725 від 25.02.2019, довіреностей № 11 від 30.08.2018, № 15 від 10.09.2018, № 25 від 06.12.2018, №2 від 15.01.2019, №6 від 07.02.2019, позивач поставив, а відповідач отримав Товар на загальну суму 1 073 460,00 грн.

Відповідач частково здійснив оплату вартості поставленого Товару на суму 958 520,00 грн.

Станом на день звернення позивача до суду вартість неоплаченого Товару відповідачем становила 114 940,00 грн.

Під час розгляду справи відповідач частково сплатив вартість отриманого Товару в сумі 5 000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 546 від 19.08.2019.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення:

91 729,49 грн пені та 76 947,93 грн 30% річних за період прострочення з 30.09.2018 по 29.07.2019, а саме:

по видатковій накладній № 177 від 30.08.2019 з 30.09.2018 по 31.01.2019,

по видатковій накладній № 133 від 13.09.2018 з 14.10.2018 по 07.02.2019,

по видатковій накладній № 348 від 21.09.2018 з 22.10.2018 по 07.02.2019,

по видатковій накладній № 886 від 07.12.2018 з 07.01.2019 по 11.04.2019,

по видатковій накладній № 1079 від 27.12.2018 з 27.01.2019 по 17.04.2019,

по видатковій накладній № 65 від 18.01.2019 з 18.02.2019 по 02.05.2019,

по видатковій накладній № 166 від 07.02.2019 з 10.03.2019 по 13.05.2019,

по видатковій накладній № 327 від 25.02.2019 з 28.03.2019 по 29.07.2019;

14 425,72 грн інфляційних за період прострочення з жовтня 2018 року по квітень 2019 року.

Станом на день винесення рішення відповідач доказів сплати заборгованості не надав.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ст. 662 ЦК України).

У відповідності до ст. 193 ГК України та ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язаннявідповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Статтею 343 ГК України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи убачається, що позивач свій обов`язок щодо поставки Товару виконав у повному обсязі, відповідач Товар прийняв, що підтверджується видатковими накладними № 177 від 30.08.2018, № 313 від 13.09.2018, № 348 від 21.09.2018, № 886 від 07.12.2018, № 1079 від 27.12.2018, № 65 від 18.01.2019, № 166 від 07.02.2019, № 327 від 25.02.2019, товарно-транспортними накладними № 9191 від 21.09.2018, 11052 від 07.12.2018, № 11462 від 27.12.2018, 11885 від 18.01.2019, №12284 від 07.02.2019, 12725 від 25.02.2019, довіреностями № 11 від 30.08.2018, № 15 від 10.09.2018, № 25 від 06.12.2018, №2 від 15.01.2019, №6 від 07.02.2019

Видаткові накладні та товарно-транспортні накладні підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені печатками підприємств. Заперечення і зауваження відсутні.

З урахуванням положень п. 6.5. Договору строк оплати за поставлений Товар за видатковими накладними становить:

по видатковій накладній № 177 від 30.08.2019 до 01.10.2018,

по видатковій накладній № 133 від 13.09.2018 до 15.10.2018,

по видатковій накладній № 348 від 21.09.2018 до 22.10.2018,

по видатковій накладній № 886 від 07.12.2018 до 08.01.2019,

по видатковій накладній № 1079 від 27.12.2018 до 28.01.2019,

по видатковій накладній № 65 від 18.01.2019 до 18.02.2019,

по видатковій накладній № 166 від 07.02.2019 до 11.03.2019,

по видатковій накладній № 327 від 25.02.2019 до 27.03.2019.

При визначенні строку оплати за поставлений товар судом враховано також положення ст. 254 ЦК України, відповідно до якого, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Так, останній день строку по накладним № 177 від 30.08.2018, № 133 від 13.09.2018, №348 від 21.09.2018, № 886 від 07.12.2018, № 1079 від 27.12.2018, № 65 від 18.01.2019, № 166 від 07.02.2019 припадає на вихідний чи неробочий день, отже, днем закінченням строку за зазначеним накладним є перший робочий день.

Також матеріалами справи підтверджується часткове виконання відповідачем свого обов`язку по оплаті вартості Товару.

Так, відповідно до банківських виписок (а.с. 52-67) відповідачем оплачено вартість отриманого Товару на загальну суму 958 520,00 грн.

Вартість неоплаченого товару станом на день звернення позивача до суду становила 114 940,00 грн.

Крім того, у процесі розгляду справи, 19.08.2019 відповідно до платіжного доручення № 546 відповідачем частково погашено заборгованість у сумі 5 000 грн.

За таких обставин, провадження у справі в частині 5 000 грн боргу підлягає закриттю за відсутністю предмету спору.

Станом на день винесення рішення судом заборгованість відповідача по неоплаті вартості отриманого Товару склала 109 940,00 грн.

Враховуючи те, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати Товару у строк, визначений договором не здійснив, виникла прострочка виконання зобов`язання.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, 30% річних та інфляційних суд встановив:

При здійсненні розрахунку пені та річних позивачем визначено кінцевий строк здійснення розрахунку за Товар без урахування положень ст. 254 ЦК України і тому, відповідно, невірно зазначено початок перебігу строку прострочення заборгованості.

За таких обставин, за перерахунком суду пеня, належна до стягнення становить 90405,03 грн, 30% річних 75377,75 грн за період з 02.10.2018 по 29.07.2019 з врахуванням строків оплати та періоду прострочення заборгованості по кожній накладній.

Здійснивши перевірку інфляційних, заявлених позивачем, судом встановлено, що зазначені суми позивачем нараховані правомірно, у відповідності до умов договору та вимог законодавства.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство Альфа - Корм» підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 109 940,00 грн боргу, 90405,03 грн пені за період з 02.10.2018 по 29.07.2019, 75377,75 грн 30% річних за період з 02.10.2018 по 29.07.2019, 14 425,72 грн інфляційних за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року.

В решті позову в частині стягнення 1324,46 грн пені та 1570,18 грн інфляційних в позові має бути відмовлено.

В частині стягнення 5 000 грн боргу провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Стосовно заперечень відповідача щодо того, що позивачем нараховано пеню, інфляційні та 30% річних на суми, які на момент подачі позовної заяви не є боргом і зобов`язання по ним виконані суд вважає за необхідне зазначити наступне:

За змістом ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень зазначеної статті зобов`язання припиняється не будь-яким виконанням, а лише виконанням, проведеним належним чином. Основні критерії належності виконання містяться у ст. 526 ЦКУ, відповідно до якої належно виконаним буде вважатися зобов`язання, яке виконано відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Належне виконання також включає в себе виконання зобов`язання належними сторонами, в обумовлені строки, в погодженому або визначеному місці тощо.

Неналежно проведене виконання не припиняє зобов`язання, а лише тягне за собою покладення на боржника нових обов`язків, які становлять міри цивільно-правової відповідальності (відшкодування збитків, стягнення неустойки тощо).

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджена наявність прострочення по оплаті вартості отриманого відповідачем товару, заперечення відповідача судом відхиляються.

На підставі вищевикладеного судом також відхиляються заперечення відповідача стосовно неправомірного завищення позивачем розміру судового збору.

Розглянувши заяву відповідача про зменшення штрафних санкцій суд зазначає наступне:

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена стаття кореспондується зі ст. 233 ГК України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення (Рішення Конституційного суду України від 11.07.13 № 7-рп/2013).

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 ГПК України.

Тобто, в контексті означеного, суд звертає увагу на те, що наявність обставин для зменшення штрафних санкцій повинна бути доведена належними та допустимими доказами саме відповідачем.

Проте, всупереч викладеного вище, відповідачем не було доведено суду таких обставин як, наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, винятковість випадку, з урахуванням інтересів обох сторін, не наведено причин неналежного виконання зобов`язання, яке стало підставою для застосування заходів відповідальності позивачем, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

Тобто, з наведеного полягає, що на момент вирішення спору по суті у суду відсутні підстави вважати наявними та належним чином доведеними обставини, які є достатніми для зменшення розміру неустойки у відповідності до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України.

За таких обставин, клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій задоволенню не підлягає.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 4 427,23 грн, в решті сума судового збору покладається на позивача.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Альфа Корм», код 42094096 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бахмацький комбікормовий завод», код 42158290 про стягнення 298043,14 грн заборгованості задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 5 000 грн боргу за відсутності предмету спору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Бахмацький комбікормовий завод», вул. Соборності, 27, м. Бахмач, Чернігівська обл., 16500, код 42158290 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробниче підприємство «Альфа Корм», вул. Козацька, буд. 120/4, м. Київ, 03022, код 42094096, 109940 грн боргу, 90405,03 грн пені, 75377,75 грн 30% річних, 14425,72 грн інфляційних, а також 4727,23 грн судового збору.

4. В решті вимог по стягненню 1324,46 грн пені та 1570,18 грн 30% річних в позові відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 07.10.2019

Суддя М.П. Ноувен