УХВАЛА

м. Київ

09.10.2019Справа № 910/10965/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 8; ідентифікаційний код 30697587) про накладення арешту на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником та заборону вчиняти дії у виконавчому провадженні №56804749 по справі №910/10965/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» Міхно С.С. (01135, м. Київ, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 25; ідентифікаційний код 36470620) до Акціонерного товариства «Завод «Маяк» (04073 м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 8; ідентифікаційний код 14307423) про стягнення 118368472,63 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.12.2017 у справі №910/10965/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» Міхно С.С. до Публічного акціонерного товариства «Завод «Маяк» про стягнення 118368472,63 грн. позов задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Завод «Маяк» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» 68036481,47 грн. заборгованості по тілу кредиту, 25323853,79 грн. заборгованості по процентам, 25008137,37 грн. пені, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 240000 грн.

24.01.2018 на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 замінено стягувача у справі №910/10965/17 - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Агат».

07.10.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат» надійшла заява про накладення арешту на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником та заборону вчиняти дії у якій заявник просить суд у виконавчому провадженні №56804749 накласти арешт у межах суми 1391269,95 грн на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать Дочірньому підприємству «Виробничо-комерційне підприємство «Маяк-Сервіс», яке має заборгованість перед Акціонерним товариством «Завод «Маяк» та заборонити Дочірньому підприємству «Виробничо-комерційне підприємство «Маяк-Сервіс» вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед Акціонерним товариством «Завод «Маяк» до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти Дочірнього підприємства «Виробничо-комерційне підприємство «Маяк-Сервіс».

За приписами ч.5 ст.336 Господарського процесуального кодексу України за заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Арешт накладається у межах загальної суми стягнення в порядку, встановленому цим Кодексом для накладення арешту при вжитті заходів забезпечення позову.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Так, обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що Дочірнє підприємство «Виробничо-комерційне підприємство «Маяк-Сервіс» фактично не є самостійним суб`єктом господарювання, а повністю підпорядковане боржнику у даній справі - Акціонерному товариству «Завод «Маяк», що на думку заявника підтверджується організаційно-правовою формою вказаного підприємства, а поточні господарські відносини між зазначеними підприємствами, на думку заявника, направлені виключно на ухилення Акціонерного товариства «Завод «Маяк» від виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2017 у справі №910/10965/17.

На підставі викладеного заявник зазначає, що в разі невжиття заходів забезпечення існує висока вірогідність того, що до моменту вирішення судом питання про звернення стягнення на кошти ДП «Виробничо-комерційне підприємство «Маяк-Сервіс», останнім будуть вжиті заходи щодо ухилення від виконання можливого рішення суду шляхом списання коштів з власних банківських рахунків або ж утворення фінансових зустрічних зобов`язань з боржником та проведення взаємозаліку за цим зобов`язанням з метою подальшого ухилення від сплати боргу стягувачу.

На підтвердження власних доводів, заявником додано до матеріалів заяви копію акту звірки взаєморозрахунків між АТ «Завод «Маяк» та ДП «Виробничо-комерційне підприємство «Маяк-Сервіс».

З огляду на викладене заявник зазначає, що невжиття заходів щодо арешту коштів ДП «Виробничо-комерційне підприємство «Маяк-Сервіс» та заборони вчиняти дії може ускладнити або взагалі унеможливити виконання ухвали суду про звернення стягнення на належні йому кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В той же час, у поданій до суду заяві заявник посилається на Акт звірки взаємних розрахунків за період з січень 2018 року по серпень 2019 року між АТ «Завод Маяк» та ДП «ВКП «Маяк-Сервіс», проте вказаний акт звірки підписаний тільки з боку АТ «Завод Маяк», що в свою чергу не може свідчити про беззаперечність зазначеної в акті суми з боку ДП «ВКП «Маяк-Сервіс». Також матеріали заяви не містять доказів наявності рішення суду, яке набрало законної сили про стягнення з ДП «ВКП «Маяк-Сервіс» заборгованості на користь АТ «Завод Маяк».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено факту беззаперечності вказаної суми заборгованості, на яку останній просить накласти арешт, а також не підтверджено наявність такої заборгованості, яка була б стягнута за рішенням суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 960,50 грн за подання заяви про накладення арешту покладається на заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агат».

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, ч.2 ст.232, 233, 234, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агат» в задоволенні заяви про накладення арешту на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником та заборону вчиняти дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дата підписання: 09.10.2019.

Суддя Я.В. Маринченко