номер провадження справи 33/67/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 Справа № 908/862/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/862/19

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А)

про відшкодування шкоди

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

У Господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 2905/18/ЦВ від 28.03.2019 р.) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 60282,84 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2019 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/862/19 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.04.2019 р. вказана позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

Від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.05.2019 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Мірошниченко М.В., відкрите провадження у справі № 908/862/19 за правилами спрощеного позовного провадження, якій присвоєно номер провадження 33/67/19, судове засідання призначено на 27.05.2019 р.

Ухвалою суду від 27.05.2019 р. на підставі ст. 216 ГПК України розгляд справи відкладений на 25.06.2019 р.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 р. ухвалено перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 908/862/19 за правилами загального позовного провадження. Судове засідання 25.06.2019 р. з розгляду справи по суті замінено на перше підготовче судове засідання. Підготовче засідання відкладено на 23.07.2019 р.

Ухвалою суду від 18.07.2019 р. відмовлено в задоволенні клопотання вих. № 4201 від 05.07.2019 р. Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" про участь у судовому засіданні у справі № 908/862/19 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.07.2019 р. за власною ініціативою суду на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30-ть днів - до 23.09.2019 р. включно, підготовче засідання відкладено на 03.09.2019 р. Також даною ухвалою змінено найменування позивача з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС".

Ухвалою суду від 12.08.2019 р. відмовлено в задоволенні клопотання вих. № 6834/18цв від 05.08.2019 р. Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" про участь у судовому засіданні у справі № 908/862/19 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.09.2019 р. підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до судового розгляду по суті на 01.10.2019 р.

У судове засідання 01.10.2019 р. представники сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України. Ухвала про призначення справи до судового розгляду по суті отримана представником позивача та представником відповідача 09.09.2019 р., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Згідно з клопотанням позивача, яке надійшло до суду 17.09.2019 р., останній просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Причини неявки відповідача суду невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою сторін не здійснювалося.

У судовому засіданні 01.10.2019 р. справу розглянуто, ухвалено рішення.

Позовні вимоги, згідно з позовною заявою, мотивовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № bm116а7к5 від 26.04.2017 р. власника автомобіля «Mitsubishi L200» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), внаслідок настання 02.05.2018 р. страхової події - дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження вказаного автомобіля, виплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 61170,14 грн., що є вартістю відновлювального ремонту автомобіля згідно рахунку № 167 від 18.05.2018 р. та калькуляції до рахунку. Тому позивачем, відповідно до положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу КРАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК8302245). Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, яка була отримана відповідачем 18.07.2018 р. Оцінена шкода згідно звіту про оцінку автомобіля становить 49752,31 грн. Позивач також нарахував 666,54 грн. 3% річних, 7998,54 грн. подвійної облікової ставки НБУ та 1865,45 грн. інфляційного збільшення за період прострочення з 17.10.2018 р. по 28.03.2019 р. Позов обґрунтований ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 528, 625, 993, 1188 ЦК України, ст. 20 ГК України, ст.ст. 6, 22, 29, 35, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування».

22.05.2019 р. та 24.06.2019 р. від позивача надійшли письмові пояснення.

Представник відповідача у судові засідання не з`являвся, причини неявки суду невідомі.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі № 908/862/19 отримав 03.06.2019 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відтак, відповідач мав достатньо часу для підготовки відзиву на позовну заяву. Однак, своїм процесуальним правом на подання відзиву відповідач не скористався, причини неявки у судові засідання не повідомив. Будь-яких письмових заяв, клопотань від відповідача до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами за відсутності сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

26.04.2017 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування", правонаступником якого згідно статуту АТ «СК «АКРС»» є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (позивач), та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлас Копко Україна» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № bm116а7к5, предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами (надалі - ТЗ). Інформація про застраховані ТЗ та додаткове обладнання - згідно з додатком № 2 до договору.

Додатковою угодою № 9 від 12.12.2017 р. до вказаного договору, сторони у зв`язку з прийняттям на страхування з 13.12.2017 р., зокрема транспортного засобу Mitsubishi L200, додаток № 2 до договору викладено в редакції додатку № 1 до цієї додаткової угоди.

Згідно додатку № 1 «Перелік ТЗ, які приймаються на страхування» до вказаної додаткової угоди, за договором № bm116а7к5 застрахований транспортний засіб Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Строк дії договору: з 06.05.2017 р. по 05.05.2018 р.

Франшиза за вказаним ТЗ встановлена - 0.

Судом оглядалися оригінали договору № bm116а7к5 від 26.04.2017 р., додаткової угоди № 9 від 12.12.2017 р. з додатком № 1 до додаткової угоди № 9, які надійшли до суду від позивача разом із листом від 05.07.2019 р. вих. № 4201.

Згідно листа ТОВ «Атлас Копко Україна» від 29.11.2017 р., направленого позивачу, останній повідомив, що з 01.12.2017 р. ТОВ «Атлас Копко Україна» змінює назву на ТОВ «Епірок Україна».

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого на запит суду від 21.06.2019 р. стосовно юридичної особи з кодом ТОВ «Епірок Україна», 01.12.2017 р. було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи стосовно зміни повного та скороченого найменування. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого на запит суду від 21.06.2019 р. стосовно юридичної особи з кодом , станом на 26.04.2017 р. повним найменуванням юридичної особи є Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлас Копко Україна».

Також у матеріалах справи наявна копія полісу № АК/7456945 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого АТ «СК «АХА Страхування» страхувальнику ТОВ «Атлас Копко Україна» стосовно транспортного засобу Mitsubishi L200 (строк дії з 02.11.2017 р. по 01.11.2018 р. включно). Оригінал даного полісу надійшов до суду від позивача разом із листом від 05.07.2019 р. вих. № 4201 та оглядався судом у судовому засіданні.

02.05.2018 р. о 12 год. 40 хв. у м. Кривий Ріг, вул. Рудик, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , та КРАЗ-250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій Сумарок В. ПрАТ «ІНГЗК».

Внаслідок ДТП був пошкоджений транспортний засіб Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується повідомленням про ДТП (Європротокол), в якому зафіксовані механічні пошкодження ТЗ.

Згідно свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності належить ТОВ «Атлас Копко Україна».

ТОВ «Епірок Україна» звернулося до позивача 03.05.2018 р. з письмовим повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу № bm116а7к5 . Просило виплатити страхове відшкодування на рахунок ремонтної компанії.

04.05.2018 р. був складений акт огляду транспортного засобу Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

АТ «СК «АХА Страхування» був складений страховий акт № АХА2379942 від 21.05.2018 р., відповідно до якого сума страхового відшкодування на підставі розрахунку склала 50000,00 грн.

АТ «СК «АХА Страхування» був складений страховий акт № АХА2381339 від 25.05.2018 р., відповідно до якого сума страхового відшкодування на підставі розрахунку склала 11170,14 грн.

У матеріалах справи наявні копії розрахунків страхового відшкодування на суму 50000,00 грн. та на суму 11170,14 грн., рахунки на оплату, виписані ремонтною компанією, ремонтна калькуляція.

Згідно платіжного доручення № 454193 від 22.05.2018 р. позивач перерахував на рахунок ремонтної компанії 50000,00 грн. згідно акту № АХА2379942 та згідно платіжного доручення № 456440 від 29.05.2018 р. - 11170,14 грн. згідно акту № АХА2381339. Таким чином, позивачем виплачено загальну суму страхового відшкодування у розмірі 6117014 грн.

Як слідує з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля КРАЗ-250, державний номер НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", що підтверджується полісом обов`язкового страхування № АК/8302245.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 1.003.18.0007518 від 21.02.2019 р., складеного судовим експертом Чивчиш О.П., сума матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у цінах на дату 04.05.2018 р., склала 49752,31 грн.

Позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою (вих. № 6057/18/ЦВ від 16.07.2018 р.) про відшкодування шкоди в порядку регресу. Просив перерахувати кошти на вказаний розрахунковий рахунок. Вказана заява була отримана відповідачем 18.07.2018 р., що підтверджується матеріалами справи.

Оскільки відповідач суму страхового відшкодування не сплатив, позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом, за яким відкрите провадження у дійсній справі. Просив стягнути 49752,31 грн. оціненої шкоди, 666,54 грн. 3% річних, 7998,54 грн. подвійної облікової ставки НБУ, 1865,45 грн. інфляційного збільшення, що разом складає 60282,84 грн.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 33.2 ст. 33 вказаного Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Моторним (транспортним) страховим бюро України було встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до вказаної вище Інструкції у повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколі) зазначаються фактична дата, час та місце настання дорожньо-транспортної пригоди, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

З відомостей, які містяться в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 02.05.2018 року вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Mitsubishi L200, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом зіткнення з автомобілем КРАЗ-250, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що європротокол складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі.

Крім того, сам лише факт складання та підписання обома учасниками ДТП повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) вказує на наявність у водіїв транспортних засобів згоди щодо обставин її скоєння.

Отже, враховуючи вищенаведене, з урахуванням приписів чинного законодавства, суд приймає до уваги повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 02.05.2018 року, як належний доказ вчинення дорожньо-транспортної пригоди, за участю транспортних засобів Mitsubishi L200, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та КРАЗ-250, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вина особи, яка керувала транспортним засобом КРАЗ-250, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 02.05.2018 року, підписаного обома учасниками ДТП, без будь-яких зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Аналогічний припис викладений у ст. 988 ЦК України.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, позивач (страховик) виконав зобов`язання перед своїм страхувальником за договором № bm116а7к5 від 26.04.2017 р. та на підставі страхових актів та заяви страхувальника здійснив страхову виплату у загальній сумі 61170,14 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 1.003.18.0007518 від 21.02.2019 р., складеного судовим експертом Чивчиш О.П., сума матеріального збитку, спричиненого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у цінах на дату 04.05.2018 р., склала 49752,31 грн. Саме ця сума заявлена до стягнення з відповідача.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування.

Згідно з ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України достраховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 18 Закону України "Про страхування" визначено, що факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу автомобіля КРАЗ-250, державний номер НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", що підтверджується полісом обов`язкового страхування № АК/8302245.

Судом під час розгляду дійсної справи перевірений строк дії зазначеного полісу за допомогою інформації, що розміщена в Централізованій базі даних МТСБУ у мережі інтернет (http://www.mtsbu.ua), дані якої є загальнодоступними.

Згідно з даними МТСБУ, станом на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди (02.05.2018 р.), поліс № НОМЕР_5 був діючим.

Роздруківка інформації з Централізованої бази даних МТСБУ стосовно полісу № НОМЕР_5 долучена до матеріалів справи.

Ліміт відповідальності страховика (відповідача) за полісом № АК8302245 за завдання матеріальної шкоди майну становить 100000,00 грн., франшиза - 0 (нуль) грн.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 р. у справі № 910/7449/17 викладено позицію, що згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Враховуючи норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", якими регулюються правовідносини між сторонами у справі, позивач - ПрАТ «СК «АРКС», виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", яке застрахувало цивільно-правову відповідальність власника автомобіля КРАЗ-250, державний номер НОМЕР_2 , перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації цього транспортного засобу.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до п. 12.1 ст. 12 даного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Аналогічний припис викладений у ст. 9 Закону України "Про страхування".

Умовами полісу № АК/8302245 розмір франшизи встановлений у розмірі 0 (нуль) грн.

Відповідно до ст. 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін (ст. 2 ГПК України).

Згідно приписів ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач, як вказано вище, своїм процесуальним правом на подання письмового відзиву на позов не скористався, проти позову не заперечив, належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову, не спростував.

Як слідує з письмового пояснення позивача, яке надійшло до суду 23.08.2019 р., останній повідомив, що станом на 22.08.2019 р. відповідач частково сплатив суму боргу: 09.08.2019 р. у розмірі 9683,46 грн. 13.08.2019 р. у розмірі 20000,00 грн., 14.08.2019 р. у розмірі 20000,00 грн.

Згідно банківських виписок, поданих до суду, відповідачем перераховано позивачу: 09.08.2019 р. суму 9683,46 грн. з призначенням платежу: «страхове відшкодування по полісу АК/8302245 від 28.12.217, регресний платіж за заявою № 6057/18/ЦВ від 16.07.18»; 13.08.2019 р. та 14.08.2019 р. загальну суму 40000,00 грн. з призначенням платежу: «страхове відшкодування по полісу АК/8302245 від 28.12.217, регресний платіж за заявою № 6057/18/ЦВ від 16.07.18».

Таким чином, після відкриття провадження у дійсній справі відповідачем сплачено позивачу загальну суму 49683,46 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наведене, провадження у справі № 908/862/19 за вимогою про стягнення суми 49683,46 грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Доказів погашення шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, у сумі 68,85 грн. матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача судом стягується 68,85 грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1865,45 грн. інфляційного збільшення боргу, нарахованого за період із листопада 2018 р. по лютий 2019 р., та 666,54 грн. 3% річних, нарахованих за період із 17.10.2018 р. по 28.03.2019 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідач отримав заяву позивача про виплату страхового відшкодування 18.07.2018 р. Відповіді відповідача на заяву позивача матеріали справи не містять. Відтак, останнім днем строку для прийняття рішення щодо цієї заяви є 16.10.2018 р.

Інфляційні нарахування та 3% річних, нараховані на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Чинним цивільним законодавством не визначений строк виконання страховиком зобов`язання по відшкодуванню іншому страховику, до якого перейшло право вимоги внаслідок виплати ним страхового відшкодування, однак, цей строк пов`язаний з моментом пред`явлення відповідною особою (в даному випадку страховиком) вимоги до відповідача.

За приписами частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 910/18319/16.

Враховуючи, що правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, як і правовідносини сторін у дійсній справі, то суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача інфляційного збільшення та 3% річних.

Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, дійшов висновку, що такий розрахунок є арифметично правильним.

Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується сума 1865,45 грн. інфляційного збільшення боргу та 666,54 грн. 3% річних.

Також заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 7998,54 грн. пені, нарахованої за період із 17.10.2018 р. по 28.03.2019 р.

Згідно з ч. 1 ст. 230 та ч.ч. 1, 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Вимога про стягнення з відповідача пені заявлена позивачем обґрунтовано, з підстави, що встановлена законом. Суд, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, дійшов висновку, що такий розрахунок є арифметично правильним.

Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується сума 7998,54 грн. пені.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги у цілому задовольняються судом частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 1921,00 грн. за подання позовної заяви стягується з відповідача на користь позивача, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій сторони (відповідача). Суд враховує, що часткова оплата шкоди була здійснена відповідачем після відкриття провадження у дійсній справі.

Керуючись ст. 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) 68 (шістдесят вісім) грн. 85 коп. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 7998 (сім тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 54 коп. пені, 666 (шістсот шістдесят шість) грн. 54 коп. 3% річних, 1865 (одна тисяча вісімсот шістдесят п`ять) грн. 45 коп. інфляційних втрат та 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

Провадження у справі № 908/862/19 за вимогою про стягнення суми 49683 (сорок дев`ять тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 46 коп. основного боргу закрити.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 08 жовтня 2019 р.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко