ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.10.2019 Справа № 905/1557/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»

до відповідача Акціонерного товариства «Укрзалізниця»

в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Укрзалізниця»

про стягнення 23014,73 грн вартості нестачі вантажу

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Предмет та підстави спору.

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення 23014,73 грн вартості нестачі вантажу.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем заподіяно збитки внаслідок незбереження прийнятого до перевезення вантажу згідно з залізничними накладними №48500847 від 23.02.2019 та №48498075 від 22.02.2019, що підтверджується комерційними актами від 24.02.2019 за №№482004/79, 482004/80, 482004/81,482004/82.

Заперечення учасників процесу.

Згідно з позовною заявою та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Регіональна філія «Донецька залізниця» знаходиться: 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22.

Ухвала господарського суду Донецької області від 23.08.2019 про відкриття провадження у справі №905/1557/19 надіслана 28.08.2019 на адресу Регіональної філії «Донецька залізниця» зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Поштове відправлення № 766, в якому надсилалась ухвала суду від 23.08.2019 № 905/1557/19 було отримане Регіональною філією «Донецька залізниця» за вказаною адресою 06.09.2019, докази чого наявні у матеріалах справи.

Згідно з позовною заявою та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство «Українська залізниця» знаходиться за адресою: 03150, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5.

Ухвала господарського суду Донецької області від 23.08.2019 про відкриття провадження у справі №905/1557/19 надіслана 28.08.2019 на адресу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Поштове відправлення № 774, в якому надсилалась ухвала суду від 23.08.2019 № 905/1557/19 було отримане Акціонерним товариством «Українська залізниця» за вказаною адресою 03.09.2019, докази чого наявні у матеріалах справи.

За таких обставин, відповідач про відкриття провадження по справі №905/1557/19 повідомлений належним чином.

Відповідач відзив на позов не надав, будь - яких інших заяв чи клопотань не подавав.

Хід розгляду справи та процесуальні дії.

Ухвалою суду від 23.08.2019 позовну заяву прийнято до провадження; розпочато розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Відповідно до ч. 8 та 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та перевірка їх доказами.

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» відповідно до технічних умов завантажило вугілля кам`яне у вагон №55022628 у кількості 69900 кг по накладній №48500847 від 23.02.2019, у вагони №53577540 у кількості 68600 кг, №62965603 у кількості 69800 кг та №55332639 у кількості 69500 кг по накладній №48498075 від 22.02.2019.

Відповідно до накладних №48500847 від 23.02.2019 та №484980075 від 22.02.2019 Залізниця прийняла від Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» на станції Добропілля Донецької залізниці завантажене вугілля для перевезення і зобов`язалось доставити його на станцію Покровськ Донецької залізниці одержувачу ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське».

У графі 20 залізничних накладних №48500847 від 23.02.2019 та №484980075 від 22.02.2019 зазначено, найменування вантажу-вугілля кам`яне марка Г(Г2) О-100; навантаження насипом; на рівні бортів; вантаж у твердому стані; маркування здійснено двома поздовжніми борознами уздовж довжини вагону; вантаж розміщено й закріплено згідно з п.3 гл.14 Додатка 3 до СМГС.

На станції призначення Покровськ Донецької залізниці при контрольному переважуванні був встановлений факт нестачі кам`яного вугілля у вагонах №№ 55022629, 53577540, 62965603, 55332639 та складено комерційні акти від 24.02.2019 №№ 482004/79 ,482004/80, 482004/81, 482004/82:

Згідно з комерційним актом №482004/79 від 24.02.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних статистичних вагонних вагах у вагоні №55022629 виявилось брутто-91700кг, тара 23700 кг, нетто-68000 кг, що менше вантажного документу на 1900 кг; над 2-5 люками виявлене поглиблення вантажу розмірами 600*250*30 см; маркування порушене; в технічному відношенні вагон справний; люки зачинені; течі вантажу немає;

комерційним актом №482004/80 від 24.02.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних статистичних вагонних вагах у вагоні № 53577540 виявилось брутто-89500 кг, тара-23500 кг, нетто-66000 кг, що менше вантажного документу на 2600 кг; поверхня вантажу від рівня бортів нижча на 30 см; вантаж потоптано та нерівномірний; маркування порушене; в технічному відношенні вагон справний; люки зачинені; течі вантажу немає;

комерційним актом №482004/81 від 24.02.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних статистичних вагонних вагах у вагоні № 62965603 виявилось брутто-91250 кг, тара 23500 кг, нетто-67750 кг, що менше вантажного документу на 2050 кг; над 1-5 люками виявлене поглиблення вантажу розмірами 750*250*30 см; маркування порушене; в технічному відношенні вагон справний; люки зачинені; течі вантажу немає; комерційним актом №482004/82 від 24.02.2019 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних статистичних вагонних вагах у вагоні №55332639 виявилось брутто-90500 кг, тара-23500 кг, нетто-67000 кг, що менше вантажного документу на 2500 кг; поверхня вантажу від рівня бортів нижча на 40 см, вантаж потоптано та нерівномірний; маркування порушене; в технічному відношенні вагон справний; люки зачинені; течі вантажу немає.

Позивачем на підставі ч. 2 ст.114 Статуту залізниць України розраховано понесені збитки:

у вагоні №55022628 де 1900 (нестача) 699 (1% природна втрата для мінерального палива від відвантаженої кількості 69900), що складає 1201 кг або 1,201 т;

у вагоні №53577540 де 2600 (нестача) 686 (1% природна втрата для мінерального палива від відвантаженої кількості 68600), що складає 1914 кг або 1,914 т;

у вагоні №62965603 де 2050 (нестача) 698 (1% природна втрата для мінерального палива від відвантаженої кількості 69800), що складає 1352 кг або 1,352 т;

у вагоні №55332639 де 2500 (нестача) 695 (1% природна втрата для мінерального палива від відвантаженої кількості 69500), що складає 1805 кг або 1,805 т.

Згідно з довідкою № 11/416 від 26.04.2019, яка підписана повноваженими особами, вартість 1 тони вугільної продукції, відвантаженої Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» за накладною № 48500847 від 24.02.2019 становить 3669,44 грн; з довідкою № 11/415 від 26.04.2019 по накладній № 48498075 становить 3669,44 грн.

Позивачем поданий до суду розрахунок понесених збитків на суму 23014,73 грн, які він просить стягнути з відповідача:

у вагоні №55022628, вартість нестачі складає 4407,00 грн (1,201*3669,44);

у вагоні №535775540, вартість нестачі складає 7023,31 грн (1,914*3669,44);

у вагоні №62965603, вартість нестачі складає 4961,08 грн (1,352*4669,44);

у вагоні №55332639, вартість нестачі складає 6623,34 грн (1,805*3669,44).

Відповідачем не спростовано наведеного розрахунку щодо виявленої нестачі по залізничним накладним № 48500847 від 23.02.2019 та № 48498075 від 22.02.2019, що складає 23014,73 грн.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України визначено за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язаний сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до частини 3 статті 909 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та статтею 110 Статуту Залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Отже, за накладними №48500847 від 23.02.2019 та №484980075 від 22.02.2019 Залізниця прийняла від Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (вантажовідправник) вантаж для перевезення і зобов`язалася доставити його на станцію призначення Покровськ Донецької залізниці одержувачу ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» без зауважень.

Статтею 23 Закону «Про залізничний транспорт» передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Оскільки спірні вагони прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі вантажоотримувачу, в силу п. 110 Статуту залізниць України, покладається на залізницю, тобто на відповідача.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності маси вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником у накладній, засвідчено належними доказами - комерційними актами від 24.02.2019 №№ 482004/79 ,482004/80, 482004/81, 482004/82.

Відповідачем не подано до суду належних та допустимих доказів того, що нестача маси вантажу відбулася не з вини залізниці.

Відповідно до п. 10 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Таким чином, комерційні акти повинні підписати три працівники залізниці. Однак, зазначена норма не виключає можливості залучення до складення комерційних актів й інших працівників залізниці.

Така правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі №910/3930/17 та від 18.06.2018 у справі №910/11397/17.

Комерційні акти підписані особами: зам ДС ОСОБА_1 , робітниками станції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представник ШУ Покровське Бессонова В.О.

Згідно з пунктом 9 Правил складання актів особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть встановлену законом відповідальність. Як вже встановлено судом, наявні в матеріалах справи комерційні акти підписані начальника станції, отже своїм підписом вказана посадова особа підтвердила викладені у ньому обставини.

Таким чином, суд визнає наявні в матеріалах справи комерційні акти належними та допустимими доказами на підтвердження факту незбереження вантажу під час його перевезення.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до пункту 2.7 Роз`яснень Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002 Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею згідно зі статтями 924 Цивільного кодексу України, 314 Господарського кодексу України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

Позивач здійснив розрахунок позовних вимог виходячи з вартості однієї тони за даними довідками від 26.04.2019 №№ 11/415, 11/416 якими встановлено вартість тонни з ПДВ 3669,44 грн.

Вказані довідки підписані повноваженими представниками вантажовідправника, скріплені печаткою Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ».

Відповідно до частини 2 статті 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто встановлені пунктом 27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000 №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів мінерального палива. Судом встановлено, що залізничних накладних у графі №20 найменування вантажу зазначено, що вантаж у твердому стані.

Згідно з наведеного у позові розрахунку, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у розмірі 23014,73 грн.

Відповідачем не спростовано наведеного розрахунку щодо виявленої нестачі по залізничним накладним, що складає 23014,73 грн.

Судом перевірений розрахунок позивача суми неустойки та визнано його арифметично вірним.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

З огляду на викладене та з урахуванням даних, що зазначені в комерційних актах відповідач своїх зобов`язань не виконав належним чином, оскільки не забезпечив збереження довіреного йому вантажу. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, у зв`язку з чим суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 130, 191, 231, 234, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (03150, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Укрзалізниця» (84404, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85003, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1, ) вартість нестачі вантажу у розмірі 23014 (двадцять три тисячі чотирнадцять) грн 73 коп та судовий збір у розмірі 1921 (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

3.Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 17.10.2019.

Суддя Д.М. Огороднік