РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.10.2019Справа № 910/8247/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В. В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І. О., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашвин», м. Київ

про стягнення 312 380,05 грн,

Представники:

від позивача: Мотуренко Ю.А.;

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна енергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомашвин" про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором №80-4/2679-17 у розмірі 312 380,05 грн., у тому числі: 173 983,83 грн. - пені за період з 01.01.2018 по 02.01.2018 та 138 396,22 грн. - пені за період з 04.01.2018 по 24.07.2018.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №80-4/2679-17 від 22.09.2017 щодо своєчасного виконання робіт, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача штрафні санкції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

12.07.2019 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Зважаючи на викладені в заяві обставини та долучені докази, суд дійшов висновку про усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений строк.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 22.07.2019 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, визначив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 29.08.2019.

28.08.2019 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про заміну позивача у справі - Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна енергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія "Укренерго"» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"».

У підготовче засідання 29.08.2019 р. з`явився представник Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"» та підтримав заяву про заміну позивача правонаступником. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 29.08.2019 замінив Державне підприємство «Національна енергетична компанія "Укренерго"» в особі відокремленого підрозділу «Північна енергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія "Укренерго"», на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія "Укренерго"» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"», підготовче засідання відклав на 19.09.2019.

19.09.2019 позивач подав до суду пояснення по справі, в яких уточнив період нарахування пені, а саме просив вважати привальним період нарахування пені з 01.10.2018 по 28.12.2018, при цьому сума до стягнення не змінилась.

У підготовче засідання 19.09.2019 з`явився представник позивача, представник відповідача вдруге не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Господарський суд міста Києва в підготовчому засіданні 19.09.2019 оголосив про закриття підготовчого засідання та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.10.2019.

У судове засідання 03.10.2019 з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання втретє не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.09.2017 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія "Укренерго"» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Державного підприємства «Національна енергетична компанія "Укренерго"», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"» (далі - замовник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергомашвин» (далі - підрядник/відповідач) був укладений договір №80-4/2679-17, відповідно до якого підрядник зобов`язався у 2017 році на свій ризик власними силами з власних матеріальних ресурсів та з урахуванням матеріальних ресурсів замовника виконати роботи відповідно до Технічних вимог, замовник зобов`язався прийняти і оплатити такі роботи. В подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди.

Відповідно до п. 2.2. договору з урахуванням додаткових угод до нього, ціна договору станом на дату укладення договору становить 1 699 900,00 грн, крім того ПДВ 339 980,00 грн, разом з ПДВ 2 039 880,00 грн, та визначена на підставі договірної ціни, що є додатком 3 до договору, зведеного кошторису на проектні та вишукувальні роботи, що є додатком 10 до договору, та є твердою.

Згідно з п. 3.2.1., 3.2.2. договору оплата здійснюється на умовах попередньої оплати в межах фінансових можливостей замовника на поточний рік, протягом 25 банківських днів з дати надання підрядником рахунку (після набуття договором чинності). Розмір попередньої оплати становить: 30% від загальної вартості робіт, разом з ПДВ 611 964,00 грн.

Пунктом 4.1.1 договору з урахуванням додаткових угод до нього, сторони передбачили, що роботи повинно бути виконано до 30.09.2018.

Відповідно до п. 6.8.1. договору у разі порушення встановленого умовами договору строку виконання підрядником зобов`язань, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % ціни прострочених зобов`язань, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної ціни.

Згідно з п. 6.30. договору сторони домовилися, що за прострочення виконання підрядником зобов`язань за договором, нарахування штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

24.10.2017 на виконання умов вказаного договору, позивачем було перераховано аванс в розмірі 611 964,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №39.

29.12.2018 між сторонами було підписано акт №1 приймання виконаних робіт за грудень 2018 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 на загальну суму 1 977 088,80 грн.

Таким чином, відповідачем було прострочено виконання своїх зобов`язань за договором №80-4/2679-17 на 88 календарних днів, оскільки згідно договору роботи повинні були бути виконані до 30.09.2018.

21.03.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою №07/9922 про сплату пені та штрафу за неналежне виконання умов договору №80-4/2679-17 від 22.09.2017. Проте вказана вимога відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд зазначає, що за своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст. 837-864 Цивільного кодексу України.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №80-4/2679-17 від 22.09.2017, відповідно до якого відповідач зобов`язався виконати підрядні роботи, а позивач зобов`язався прийняти їх та оплатити.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Судом встановлено, що сторони домовились про оплату робіт на умовах попередньої оплати, розмір якої складає 611 964,00 грн. При цьому, згідно п. 4.1.1 договору сторони передбачили, що роботи повинно бути виконано до 30.09.2018.

Судом встановлено, що позивачем було перераховано аванс в розмірі 611 964,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №39 від 24.10.2017, проте відповідачем було порушено строки виконання своїх зобов`язань за договором, передбачених п. 4.1.1. договору, зокрема 29.12.2018 між сторонами було підписано акт №1 приймання виконаних робіт за грудень 2018 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 на загальну суму 1 977 088,80 грн., при цьому підрядні роботи повинні були бути виконані до 30.09.2018.

Отже, з наведеного вбачається, що позивачем умови договору виконані належним чином шляхом здійснення попередньої оплати, проте відповідачем було порушено строки виконання підрядних робіт.

Відповідно до п. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 21.03.2019 позивач звернувся до відповідача з вимогою №07/9922 про сплату пені та штрафу за неналежне виконання умов договору №80-4/2679-17 від 22.09.2017. Проте вказана вимога відповідачем залишена без реагування.

За вказаних обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача 173 983,83 грн. - пені за період з 01.10.2018 по 28.12.2018 та 138 396,22 грн. штрафу згідно з п. 6.8.1. договору.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Судом встановлено, що відповідно до п. 6.8.1. договору у разі порушення встановленого умовами договору строку виконання підрядником зобов`язань, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % ціни прострочених зобов`язань, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної ціни. При цьому, сторони в п.6.30. договору домовилися, що за прострочення виконання підрядником зобов`язань за договором, нарахування штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки положення договору містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій відповідно здійснюється відповідно до умов договору.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки та встановив, що заявлені до стягнення суми пені та штрафу у визначені позивачем періоди є арифметично правильними.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням встановленого вище, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"» про про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором №80-4/2679-17 у розмірі 173 983,83 грн та штрафу у розмірі 138 396,22 грн, підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергомашвин» (04078, місто Київ, вулиця Сирецька, будинок 49; ідентифікаційний код 38233455) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"» (61003, м. Харків, вулиця Кооперативна, будинок 12/14; ідентифікаційний код 00131624) 173 983 (сто сімдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят три) грн 83 коп. - пені, 138 396 (сто тридцять вісім тисяч триста дев`яносто шість) грн 22 коп. - штрафу у розмірі 7% та 4 685 (чотири тисячі шістсот вісімдесят п`ять) грн 70 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 11.10.2019.

Суддя В.В. Бондарчук