ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1626/19

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/1626/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-2006»,

м. Харків

про стягнення 465 762,96 грн.

Представники:

від позивача: Білошук О.Т., адвокат, ордер серії КС № 432674 від 12.06.2019;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-2006» (надалі-відповідач) про стягнення 465 762,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 01/06/18-1П від 01.06.2018, в частині своєчасної оплати отриманого товару.

Ухвалою господарського суду від 08.07.2019 відкрито провадження у справі № 911/1626/19, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 19.08.2019.

09.08.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява (вх. № 15398/19), в якій позивач повідомив суд про те, що вже після звернення позивача із позовною заявою та відкриття провадження у справі № 911/1626/19, 15.07.2019 державним реєстратором внесено запис про зміну місцезнаходження відповідача, зокрема, адресою якого є: 69100, м. Харків, проспект Науки, буд. 77, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

15.08.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява (вх. № 193/19) про забезпечення позову.

Ухвалами господарського суду від 19.08.2019 підготовче засідання було відкладено на 04.09.2019, відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» в задоволені заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

27.08.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява (вх. № 1622/19) про долучення до матеріалів справи доказів направлення на нову адресу відповідача копії позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 04.09.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/1626/19, справу призначено до розгляду по суті на 02.10.2019.

Присутнім в судових засіданнях 19.08.2019, 04.09.2019, 02.10.2019 представником позивача підтримані позовні вимоги в повному обсязі, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав. При цьому, суд відзначає, що ухвала про відкриття провадження у справі від 08.07.2019 направлялась на адресу відповідача: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Оксамитова, 22, офіс 6, та була повернуто підприємство зв`язку до суду, у зв`язку із неврученням вказаної ухвали відповідачу, в подальшому ухвали суду направлялись відповідачу за його місцезнаходженням - 69100, м. Харків, проспект Науки, буд. 77, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» (надалі-постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергія 2006» (надалі-покупець) укладений Договір поставки № 01/06/18-1П, відповідно до умов п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором поставляти покупцю визначений договором товар, скраплений газ СПБТ, а покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених договором, приймати такий товар та оплачувати його вартість.

Асортимент, кількість, ціна за літр товару, визначаються у відповідних рахунках-фактурах, товарно-транспортних накладних, які є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 договору).

Одиницею виміру товару є літр (п. 2.2 договору).

Постачальник зобов`язується поставляти товар власним транспортом (автоцистернами) на АГЗП покупця, перелік яких визначається у Додатку № 1 до цього договору, що фіксується у заявці (замовленні) на товар (п. 4.1 договору).

Відповідно до умов п. 5.4 договору ціна за товар формується на підставі роздрібних цін на скраплений газ, які встановлені на інформаційному табло (стелі) за місцезнаходженням АГЗП, діючої в момент його відпуску, зменшена на 0,20 грн., у т.ч. ПДВ від вартості 1 літру відпущеного товару.

Покупець здійснює повну оплату товару зазначену у рахунка-фактурах в безготівковій формі протягом 5 календарних днів з дати отримання товару шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок постачальника (п. 5.4 договору).

Умовами п.п. 6.1, 6.2 договору визначено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк договору починає свій перебіг з моменту його укладення та діє до 31.12.2018 включно, а в частині розрахунків - до повного виконання. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін, не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору, письмово не заявіть про намір розірвати його.

01.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергія 2006» укладена додаткова угода до Договору поставки № 01/06/18-1П від 01.06.2018, за якою сторони дійшли згоди, що за період з 01.12.2018 по 31.01.2019 постачальник сплачує покупцю за належне виконання його безпосередніх обов`язків за договором, комісійну винагороду у розмірі 0,60 грн., у т.ч. ПДВ за один поставлений літр товару.

Так, позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе, згідно з умовами договору зобов`язання, поставивши відповідачу товар на загальну суму 324 205,50 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи копії видаткових накладних № 13 від 06.01.2019 на суму 77 675,00 грн., № 137 від 18.01.2019 на суму 89 680,50 грн., № 142 від 22.01.2019 на суму 69 875,00 грн., № 183 від 26.01.2019 на суму 36 225,00 грн., № 255 від 31.01.2019 на суму 50 750,00 грн.

Вказані видаткові накладні підписані в двосторонньому порядку та скріплені печатками юридичних осіб.

Претензій щодо якості чи кількості отриманого товару матеріали справи не містять, а отже вказаний у видаткових накладних товар прийнятий відповідачем без зауважень, що свідчить про повноту та якість виконання позивачем своїх зобов`язань згідно з договором, а тому товар вважається прийнятим без зауважень в повному обсязі.

Для оплати вартості отриманого товару позивачем були сформовані та виставлені відповідачу рахунки на оплату отриманого товару. Відповідні рахунки наявні в матеріалах справи.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, вартість товару сплачена відповідачем лише частково, вартість товару в сумі 323 096,07 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Поміж цього, між позивачем та відповідачем підписаний акт здачі-прийняття робіт № ОУ-0000001 від 18.02.2019, за яким сторони дійшли згоди щодо розміру комісійної винагороди, яка підлягає сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія 2006» та становить 44 513,40 грн.

20.02.2019 між ТОВ «Газ-Ресурс» та ТОВ «Енергія 2006» підписаний Акт зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до умов п.п. 1, 2 якого ТОВ «Газ-Ресурс» має перед ТОВ «Енергія 2006» непогашене грошове зобов`язання у сумі 44 513,40 грн., що виникло на підставі Додаткової угоди від 01.12.2018 до Договору № 01/06/18-1П від 01.06.2018, а ТОВ «Енергія 2006» в свою чергу має перед ТОВ «Газ-Ресурс» непогашене грошове зобов`язання у сумі 323 096,07 грн., яке виникло на підставі Договору № 01/06/18-1П від 01.06.2018.

Сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, зазначеними у п.п. 1, 2 цього акта, зобов`язання за якими вважаються припиненими з моменту підписання акта.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує факт здійснення господарських операцій і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач не забезпечив участі представника у судових засіданнях, письмових пояснень чи доказів оплати отриманого товару не надав, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором з оплати вартості товару, що отриманий від позивача.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача в частині оплати переданого позивачем на підставі Договору поставки № 01/06/18-1П від 01.06.2018 товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 278 582,67 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, в частині своєчасної оплати отриманого товару, позивач просить суд стягнути з відповідача 39 169,32 грн. пені, нарахованої від сум заборгованості по кожній видатковій накладеній окремо та 139 291,33 грн. штрафу, нарахованого від суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 7.2 договору, у випадку прострочення покупцем виконання зобов`язань за цим договором за несвоєчасне проведення оплати за товар або за не оплату товару, покупець у кожному такому випадку сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пені від суми простроченого платежу за кожний день.

Відповідно до п. 7.3 договору, у випадку прострочення оплати, товару більш ніж на 10 календарних днів, покупець додатково сплачує продавцю штраф в розмірі 50 % від суми простроченого платежу.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок пені та штрафу, наявний в матеріалах справи є арифметично вірним, вимоги позивача визнаються судом та підлягають задоволенню.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати отриманого товару, позивач, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 8 719,64 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період: лютий - травень 2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, дійшов висновку щодо частково задоволення вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 7 627,22 грн.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія 2006» (69100, Харківська область, м. Харків, Шевченківський район, проспект Науки, 77, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» (03061, м. Київ, проспект Відрадний, 95-ю, ) 278 582 (двісті сімдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн. 67 коп. заборгованості, 39 169 (тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 32 коп. пені, 139 291 (сто тридцять дев`ять тисяч двісті дев`яносто одна) грн. 33 коп. штрафу, 7 627 (сім тисяч шістсот двадцять сім) грн. 22 коп. інфляційних втрат та 6 970 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 54 коп. судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог в позові відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 08.10.2019.

Суддя О.О. Христенко