ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2019 року м.Дніпро Справа № 904/11903/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання: Вітко Г.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 (повний текст рішення складено 03.09.2019 року, суддя Ярошенко В.І.) у справі № 904/11903/16

за заявою Антимонопольного комітету України про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у справі

за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод", м. Дніпро

про стягнення

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" про стягнення 14 067 786 грн. штрафу та 14 067 786 грн. пені.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2017 позов задоволено повністю.

Додатковим рішення суду від 20.02.2017 стягнуто з відповідача в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом`янському районі міста Києва штраф у сумі 14 067 786 грн. та пеню у розмірі 14 067 786 грн.

Стягнуто з відповідача на користь Антимонопольного комітету України витрати зі сплати судового збору у розмірі 206 700 грн.

19.08.20219 від Антимонопольного комітету України надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, в якій він просив суд:

- замінити боржника у справі № 904/11903/16 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" його правонаступниками Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКЛМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗКВС";

- замінити правонаступника у справі № 904/11903/16 Товариство з обмеженою відповідальністю "Буден Естейт" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив Естейт".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 у справі № 904/11903/16 у задоволенні заяви Антимонопольного комітету України про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступниками відмовлено.

Ухвалу обґрунтовано тим, що відповідно до правил доказування позивач, подавши клопотання про заміну відповідача його правонаступниками, а саме ТОВ "ВКЛМ", ТОВ "ЗКВС" та ТОВ Актив Естейт, яке в свою чергу є правонаступником ТОВ Буден Естейт, повинен довести зазначені обставини, надавши суду докази, не лише відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, а й докази факту настання правонаступництва у правовідносинах, щодо яких заявлено позовні вимоги щодо такої сторони (передавальні акти, в яких має бути чітко зазначено про суть та обсяг прав і обов`язків, що передаються).

Однак, дані докази заявником не надані, в матеріалах справи відсутні.

2.Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 у справі № 904/11903/16, до Центрального апеляційного Господарського суду із апеляційною скаргою звернувся Антимонопольний комітет України, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 у справі № 904/11903/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву Антимонопольного комітету України про заміну боржника у справі №904/11903/16 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сімферопольський вино-коньячний завод» його правонаступниками Товариством з обмеженою відповідальністю «ВКЛМ», Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗКВС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Актив Естейт».

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр), внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Скаржник зазначає, що відомості, що внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» та ТОВ «Буден Еетейт» є достовірними і використовуються відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відповідно до інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі, ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» 01.04.2019 припинено. Проте, в Єдиному державному реєстрі міститься інформація про наявність правонаступників відповідача, а саме: ТОВ «ВКЛМ», ТОВ «ЗКВС» та ТОВ «Буден Естейт».

Відповідно до інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі, ТОВ «Буден Естейт» 29.06.2017 припинено. Проте відповідно до інформації, зазначеною в Єдиному державному реєстрі, правонаступником ТОВ «Буден Естейт» є ТОВ «Актив Естейт», а отже ТОВ «Актив Естейт» є правонаступником і ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод».

Скаржник зазначає, що з Єдиного державного реєстру вбачається, що ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод» 01.04.2019 припинено та його правонаступниками є ТОВ «ВКЛМ», ТОВ «ЗКВС» та ТОВ «Актив Естейт» (правонаступник ТОВ «Буден Естейт»).

Докази скасування або оспорювання даного запису матеріали справи не містять.

Таким чином, скаржник вважає, що наявність запису в Єдиному державному реєстрі про наявність правонаступників, є цілком достатніми обставинами для того, щоб дійти висновку про правонаступництво ТОВ «ВКЛМ», ТОВ «ЗКВС» та ТОВ «Актив Естейт», тоді як відсутність запису про припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття, приєднання поділу, перетворення не впливає на встановлення факту правонаступництва у даному випадку.

Так, скаржник вважає, що ТОВ «ВКЛМ», ТОВ «ЗКВС» та ТОВ «Актив Естейт» є правонаступниками ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод».

Таким чином, інформація зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є достовірною, а отже, є належним доказом, яка підтверджує, що ТОВ «ВКЛМ», ТОВ «ЗКВС» та ТОВ «Актив Естейт» є правонаступниками ТОВ «Сімферопольський вино-коньячний завод».

3.Узагальнені доводи інших учасників справи.

Учасник справи не скористалися своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного Господарського суду від 30.09.2019 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 у справі № 904/11903/16 та призначено розгляд справи на 16.10.2019 року.

16.10.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні представник скаржника надав пояснення по справі та навів обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Інші учасники справи не скористалися своїм бути присутніми у судовому засіданні, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 у справі № 904/11903/16 слід залишити без змін з огляду на наступне.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

22.02.2017 ТОВ Буден Естейт було створено шляхом виділу з Товариства, з обмеженою відповідальністю Сімферопольський вино-коньячний завод, внаслідок чого до ТОВ Буден Естейт перейшли за розподільчим балансом лише частина прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю Сімферопольський вино-коньячний завод. Тобто ТОВ Буден Естейт було правонаступником виключно прав та обов`язків, що були передані за розподільчим балансом від 10,02.2017р. в загальній сумі 10583 тис.грн (десять мільйонів п`ятсот вісімдесят три тисячі гривень), до яких не входили зобов`язання по сплаті штрафів згідно рішення АМК України від 29.12.2015 № 675-р у розмірі 28135572, 00 грн, таким чином ці зобов`язання залишились у ТОВ Сімферопольський вино-коньячний завод.

29.06.2017 ТОВ Актив Естейт було створено шляхом злиття інших юридичних осіб ТОВ Карна, "ГОВ Буден Естейт, ТОВ Мінос та ТОВ Тесей-Юг. За передавальним актом від 29.06.2017 від ТОВ Буден Естейт не передавались зобов`язання зі сплати штрафу за рішенням позивача та пені, оскільки цих зобов`язань ніколи не було на балансі "ГОВ Буден Естейт.

Оскільки від ТОВ СВКЗ до ТОВ Буден Естейт, а потім і від ТОВ Буден Естейт до ТОВ Актив Естейт не передавались зобов`язання зі сплати штрафів за рішенням позивача, то ТОВ Актив Естейт не може бути правонаступником ТОВ Сімферопольський вино-коньячний завод за рішенням АМК України від 29.12.2015 № 675-р.

Крім того, ТОВ Актив Естейт вказує на те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ТОВ Актив Естейт: ТОВ Карна, ТОВ Буден Естейт, ТОВ Мінос та ТОВ Тесей-Юг. Серед цих осіб відсутнє ТОВ Сімферопольський вино-коньячний завод.

До матеріалів справи ТОВ "Актив Естейт" надано Розподільчий баланс про передачу частини майна, прав та обов`язків ТОВ "Сімферопольський вино-коньячний завод" до ТОВ "Буден Естейт" від 10.02.2017, затверджений протоколом № 3 від 21.02.2017 Загальних зборів учасників ТОВ "СВКЗ", згідно якого ТОВ "Буден Естейт" передається 10 583 тис. грн, серед яких зобов`язання за рішенням суду від 13.02.2017 та додаткового рішення від 20.02.2017 у справі № 904/11903/16 щодо сплати штрафу у розмірі 14 067 786 грн, пені у розмірі 14 067 786 грн та 206 700 грн судового збору відсутні.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Частинами 1, 5 статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Порядок припинення юридичної особи регулюється статтею 107 Цивільного кодексу України. Частинами 1, 2 цієї статті передбачено, що кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Частиною 7 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються в результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Колегія суддів вважає, що скаржником не доведено правових підстав для заміни відповідача на правонаступників Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКЛМ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗКВС" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив Естейт".

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Відповідно до ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа, яка не вправі розподіляти прибуток між учасниками, не може бути реорганізована, якщо серед правонаступників є юридична особа, наділена таким правом. Якщо серед правонаступників є юридична особа, яка не вправі розподіляти прибуток між учасниками, рішення про реорганізацію товариства, наділеного таким правом, приймається одностайно загальними зборами учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Юридична особа, яка не вправі розподіляти майно між учасниками, зокрема у разі ліквідації, не може бути реорганізована, якщо серед правонаступників є юридична особа, наділена таким правом. Якщо серед правонаступників є юридична особа, яка не вправі розподіляти майно між учасниками, рішення про реорганізацію товариства, наділеного таким правом, приймається одностайно загальними зборами учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Установа не може бути перетворена.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Відповідно до ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ст. 106 ЦК України, злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Відповідно до ст. 107 ЦК України, кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно.

Якщо правонаступниками юридичної особи є декілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов`язків юридичної особи, що припинилася, неможливо, юридичні особи - правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилася. Учасники (засновники) припиненої юридичної особи, які відповідно до закону або установчих документів відповідали за її зобов`язаннями, відповідають за зобов`язаннями правонаступників, що виникли до моменту припинення юридичної особи, у такому самому обсязі, якщо більший обсяг відповідальності учасників (засновників) за зобов`язаннями правонаступників не встановлено законом або їх установчими документами.

У разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника. У вирішенні питань, пов`язаних з таким правонаступництвом, судам необхідно здійснювати аналіз доказів переходу відповідних прав і обов`язків (висновок про застосування норм права, який викладений в постанові Верховного Суду від 31.05.2018 у справі № 910/1879/17).

Під час реорганізації юридичної особи шляхом приєднання передання майна, прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника здійснюється на підставі передавального акта, в якому має бути чітко зазначено про суть та обсяг прав і обов`язків, що передаються. Разом з тим момент переходу прав і обов`язків до правонаступника визначається днем підписання передавального акта, і тому може не співпадати у часі з моментом здійснення реорганізації підприємства, тобто включенням запису про припинення юридичної особи до державного реєстру (висновок про застосування норм права, який викладений в постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 5026/1056/2012).

Для процесуального правонаступництва правове значення має факт настання правонаступництва у правовідносинах, щодо яких заявлено позовні вимоги щодо такої сторони (висновок про застосування норм права, який викладений в постанові Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 922/2301/18).

Покладення обов`язку боржника на третю особу є можливим лише за волею такої особи або в результаті універсального правонаступництва (переходу прав та обов`язків) (висновок про застосування норм права, який викладений в постанові Верховного Суду від 23.05.2019 у справі № 910/5098/18).

Довід скаржника про те, що наявність запису в Єдиному державному реєстрі про наявність правонаступників, є цілком достатніми обставинами для того, щоб дійти висновку про правонаступництво ТОВ «ВКЛМ», ТОВ «ЗКВС» та ТОВ «Актив Естейт», тоді як відсутність запису про припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття, приєднання поділу, перетворення не впливає на встановлення факту правонаступництва, колегія суддів вважає необґрунтованим та таким, що не спростовує вимоги ч. 2 ст. 107 ЦК України, якою унормовано, що в разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднаня складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що скаржник повинен довести зазначені обставини щодо правонаступництва юридичної особи та надати докази факту настання правонаступництва у правовідносинах, щодо яких заявлено позовні вимоги щодо такої сторони (передавальні акти, в яких має бути чітко зазначено про суть та обсяг прав і обов`язків, що передаються), матеріали справи не містять таких доказів.

Колегія суддів зазначає, що витяг Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містить обсягу прав і обов`язків, що передаються, тому посилання скаржника є необґрунтованими, тому вважає, що рішення суду першої інстанції є правомірним.

Крім того, як вбачається з Реєстру виконавчих проваджень (т.2 а.с. 131-135) відсутня інформація про виконавче провадження за рішенням суду по справі № 904/11903/16, що в свою чергу унеможливлює задоволення заяви Антимонопольного комітету України про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Право скаржника не порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірного висновку суду першої інстанцій, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 у справі № 904/11903/16 залишити без задоволення

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2019 у справі № 904/11903/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст складено 16.10.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді Ю.Б. Парусніков

Т.А. Верхогляд