ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р. Справа №926/914-б/14

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желік М.Б.

суддів Бонк Т.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання: Гунька О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк вих. №40-83/19 від 05.07.2019 (вх. ЗАГС №01-05/2658/19 від 15.07.2019)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 26.06.2019 (суддя Дутка В.В., повний текст ухвали складено 26.06.2019)

у справі №926/914-б/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД", м.Чернівці

про банкрутство

за участю представників:

від ПАТ «Укргазбанк»: представник Буздуга Н.І., дов. №28 від 22.01.19 (в режимі відеоконференції)

від ПАТ «Укрсоцбанк»: представник Шилов К.Р., дов. від 12.12.2018 (в режимі відеоконференції)

від ліквідатора Унгуряну Д.В.: представник ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

від інших учасників: не з`явилися

Учасникам процесу роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 26.06.2019 у справі №926/914-б/14 задоволено клопотання ліквідатора Унгуряну Д.В. про надання згоди на продаж заставного майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю Боянівка Імпекс ЛТД.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 26.06.2019 та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж заставного майна.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2019 справу № 926/914-б/14 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Желіка М.Б., суддів Дубник О.П., Бонк Т.Б.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дубник О.П., відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019 до складу колегії введено суддю Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 (після усунення недоліків апеляційної скарги) відкрито апеляційне провадження, справу призначено до розгляду на 04.09.2019.

27.08.2019 на адресу Західного апеляційного господарського суду від ПАТ АБ Укргазбанк надійшло клопотання про забезпечення вимог АБ Укргазбанк у справі №926/914-б/14, у якому скаржник просить заборонити ліквідатору Унгуряну Д.В. вчиняти будь-які дії щодо реалізації заставного майна.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ АБ «Укргазбанк» про забезпечення вимог шляхом заборони ліквідатору Унгуряну Д.В. вчиняти будь-які дії щодо реалізації заставного майна, про що постановлено відповідну ухвалу. Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 витребувано у Господарського суду Чернівецької області усі матеріали справи №926/914-б/14, розгляд справи відкладено на 09.10.2019.

В судовому засіданні 09.10.2019 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж заставного майна.

Представник кредитора ПАТ «Укрсоцбанк» проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвали залишити без змін.

Представник ліквідатора у справі арбітражного керуючого Унгуряну Д.В. зазначив, що оскаржуваною ухвалою права апелянта жодним чином не порушено, просив відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Інші учасники апеляційного провадження в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином та завчасно повідомлені про час та місце судового засідання.

Неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Врахувавши те, що інші учасники справи про банкрутство не скористалися свої правом взяти участь у судовому засіданні колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2019 ліквідатор звернувся до Господарського суду Чернівецької області з клопотанням про надання згоди на продаж майна ТзОВ «Боянівка Імпекс Лтд» (арк. справи 5-9, том 21). У клопотанні зазначено, що до реєстру вимог кредиторів окремо внесено вимоги кредиторів ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «Укргазбанк», які забезпечені заставою, а також внесено відомості про майно боржника, що є предметом забезпечення зобов`язань заставних кредиторів: транспортні засоби в кількості 10 шт., згідно з переліком, що перебувають у заставі ПАТ «Укрсоцбанк» згідно з Договором застави майна №880/177-3М від 16.12.2009 по зобов`язаннях ТзОВ «Боянівка Імпекс Лтд.» за Генеральним договором №39 про здійснення кредитування від 08.08.2008; транспортні засоби в кількості 2 шт, згідно з переліком, що перебувають у заставі ПАТ «Укргазбанк» на підставі Договору застави №46/03-ю/2011-з2 від 03.10.2011, а також нежитлова будівля, загальною площею 3049,90 кв.м., яка знаходиться за адресою Чернівецька обл., м. Сторожинець, пров. Ольги Кобилянської, 2, в межах зобов`язань ТзДВ «Інтер-А» за кредитним договором №46/03-ю/2011 від 03.10.2011 на підставі Договору іпотеки 46/03-ю/2011-з4 від 27.12.2012. зазначене майно, яке перебуває в заставі ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «Укргазбанк» включено до складу цілісного майнового комплексу та має бути виставлено на реалізацію за вартістю, яка складає загальну суму всіх кредиторських вимог банкрута. Станом на день подання клопотання ліквідатор готує до продажу цілісний майновий комплекс ТзОВ «Боянівка Імпекс Лтд.». Попередній ліквідатор у справі арбітражний керуючий Вознякевич Н.І. звертався до заставних кредиторів з листами щодо надання згоди на реалізацію заставного майна, однак, такі залишено банками без відповіді.

Оскаржуваною ухвалою господарський суд задоволив клопотання ліквідатора Унгуряну Д.В. про надання згоди на продаж заставного майна банкрута, надав згоду на продаж у порядку, встановленому ст.ст. 49-76 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, майна товариства з обмеженою відповідальністю Боянівка Імпекс ЛТД в складі цілісного майнового комплексу за початковою вартістю, що складає загальну суму всіх кредиторських вимог, а саме: 1) наступних транспортних засобів, які є предметом забезпечення вимог ПАТ Укрсоцбанк: автомобіль Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 ; автомобіль Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_2 ; автомобіль Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_3 ; автомобіль Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_4 ; автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y, державний номер НОМЕР_5 ; автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y, державний номер НОМЕР_6 ; автомобіль Chevrolet Aveo SF69Y, державний номер НОМЕР_7 ; автомобіль Chevrolet Aveo SF69YB4LM510, державний номер НОМЕР_8 ; автомобіль MAN 8.224, державний номер НОМЕР_9 ; автомобіль AUDI S8, державний номер НОМЕР_10 ; 2) Нежитлової будівлі загальною площею 3049,90 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 Кобилянської АДРЕСА_3 2, а також наступних транспортних засобів, які є предметом забезпечення вимог ПАТ АБ Укргазбанк: автомобіль BENTLEY, державний номер НОМЕР_11 ; автомобіль Mercedes-Benz ML350, державний номер НОМЕР_9 .

Вимоги апеляційної скарги ПАТ АБ Укргазбанк обґрунтовані тим, що згода заставного кредитора на продаж майна банкрута надається після офіційного звернення ліквідатора із листом до кредиторів, однак арбітражний керуючий Унгуряну Д.В. не звертався із таким листом до кредиторів та не надав таких доказів суду. 12.03.2019 Господарський суд Чернівецької області залишив без розгляду клопотання арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. №02-21/286 від 20.12.2018 про надання згоди на продаж заставного майна банкрута. На думку скаржника, залишення клопотання без розгляду є формою закінчення розгляду заяви без ухвалення рішення по ній у зв`язку із виникненням обставин, які унеможливили розгляд цього клопотання, тобто всі вчинені дії, які передували поданню клопотання втрачають свою юридичну силу. Також скаржник вважає, що в силу вимог ст. 42, ст. 43, ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» продаж цілісного майнового комплексу здійснюється в розмірі сукупної кредиторської заборгованості і згода від заставного кредитора на продаж предмета застави в рамках цілісного майнового комплексу не потрібна у зв`язку з можливим повним погашенням кредиторських вимог, згода ж на продаж заставного майна передбачена ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі продажу такого майна окремими лотами. Відтак клопотання ліквідатора скаржник вважає передчасним.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 14.3.2019, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019, задоволено заяву арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. від 27.02.2019 №02-15/23 про звільнення від виконання повноважень ліквідатора, звільнено арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. від виконання повноважень ліквідатора товариства ТзОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", призначено ліквідатором ТзОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" арбітражного керуючого Унгуряна Доріна Віореловича (свідоцтво арбітражного керуючого № 1402, видане 25.07.2013 року, поштова адреса: 58001, м.Чернівці, вул.Нагірна, 1); у задоволенні клопотання АТ Укрсоцбанк від 31.01.2019 про призначення ліквідатора відмовлено, клопотання арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. № 02-21/286 від 20.12.2018 року про надання згоди на продаж заставного майна банкрута - товариства з обмеженою відповідальністю Боянівка Імпекс ЛТД у справі № 926/914-б/14 залишено без розгляду; зобов`язано арбітражного керуючого Вознякевич Н.І. в п`ятнадцятиденний строк передати новому ліквідатору Унгуряну Д.В. бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута.

Арбітражний керуючий Вознякевич Н.І., яка була ліквідатором ТзОВ «Боянівка Імпекс Лтд.» в період з 14.03.2016 по 12.03.2019, направила на адресу заставного кредитора ПАТ Укрсоцбанк лист за №02-14/198 від 27.09.2018 щодо надання згоди на реалізацію майна, яке знаходиться в заставі ПАТ Укрсоцбанк в складі цілісного майнового комплексу ТзОВ «Боянівка Імпекс Лтд.» за початковою вартістю цілісного майнового комплексу на аукціоні, який проводиться згідно зі ст.ст.49-76 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом», що є сукупною сумою вимог кредиторів в сумі 125 317 302,02 грн., та аналогічний за змістом лист №02-14/200 від 27.09.2018 направила заставному кредитору ПАТ АК «Укргазбанк».

Станом на день подання клопотання арбітражного керуючого Унгуряну Д.В., призначеного ліквідатором у справі ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 14.03.2019, відповіді на звернення ліквідатора Вознякевич Н.І. про надання згоди на продаж заставного майна не надходило.

Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що арбітражний керуючий Унгуряну Д.В., який призначений ліквідатором у справі справі ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 14.03.2019, повинен був ще раз звертатись до заставних кредиторів з листом про надання згоди на продаж майна.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом» ліквідатором є фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до ч.7 ст.98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом» арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) має право подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень.

При цьому у разі припинення повноважень ліквідатора у справі закон не містить вимоги до нового ліквідатора повторно вчиняти дії ліквідаційної процедури, які були здійснені попереднім ліквідатором правомірно та в межах наданих йому законом повноважень.

Варто зазначити, що і арбітражний керуючий Вознякевич Н.І. в період виконання нею повноважень ліквідатора, і арбітражний керуючий Унгуряну Д.В. як ліквідатор станом на день розгляду у справі, представляють інтереси банкрута ТзОВ «Боянівка Імпекс Лтд.» як юридичної особи.

Також колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про те, що у разі залишення заяви без розгляду всі вчинені дії, які передували поданню клопотання втрачають свою юридичну силу. Такі судження є довільним трактуванням норм процесуального законодавства. Відповідно до ч.4 ст. 226 ГПК України, яка регламентує залишення позову без розгляду, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду має право звернутись до суду повторно. З аналізу цієї норми слід зробити висновок, що залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Також не відповідають положенням Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом» судження скаржника про те, що згода заставного кредитора на продаж майна необхідна лише в разі, коли продаж цілісного майнового комплексу не відбувся і заставне майно підлягає виокремленню в самостійний лот при продажі майна частинами.

Так, у абз.2 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом» визначено, що продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

У ч. 5 ст.44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом» визначено, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Майно банкрута, яке передано в заставу з метою забезпечення виконання зобов`язань, має особливий правовий статус під час провадження у справі про банкрутство, та знаходиться в управлінні ліквідатора, який має право реалізувати дане майно в порядку, передбаченому Законом.

Проте, ліквідатор до продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, повинен спочатку звернутись до кредитора, вимоги якого забезпечено таким майном, для отримання згоди на його реалізацію. Лише у випадку ненадання останнім згоди на продаж заставного майна банкрута, ліквідатор вправі звернутись до господарського суду для отримання згоди на реалізацію майна банкрута, що перебуває в забезпеченні такого кредитора.

При цьому виконання ліквідатором вимог ч.4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом» щодо погодження з заставним кредитором умов реалізації заставного майна повинно передувати процедурі визначення організатора аукціону, оскільки відповідні погоджені умови проведення аукціону в обов`язковому порядку повинні бути відображені в проекті договору про проведення аукціону. Отже, у будь-якому випадку погодження початкової вартості заставного майна та інших умов його продажу (із заставним кредитором або судом) повинно передувати реалізації майна боржника.

У разі ж наявності спору між заставним кредитором та ліквідатором щодо умов реалізації заставного майна, з метою оптимізації порядку здійснення ліквідаційної процедури він повинен вирішуватися судом саме на етапі визнання організатора аукціону учасником провадження у справі. У свою чергу безпосередньо процедура реалізації майна боржника розпочинається з моменту винесення судом ухвали про визнання організатора аукціону учасником провадження у справі.

Аналогічні правові висновки викладено у Постанові ВС від 07.03.2018 у справі №24/5005/10848/2012.

Враховуючи встановлені обставини справи, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

В порядку положень ст. 129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст.86, 269, 270, 276, 280, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Укргазбанк вих. №40-83/19 від 05.07.2019 (вх. ЗАГС №01-05/2658/19 від 15.07.2019) відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 26.06.2019 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 18.10.2019

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Бонк Т.Б.

суддя Орищин Г.В.