Комунальне підприємство «Київський метрополітен» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Ріал Подол Істейт», ТОВ «Торговий дім «Пелікан» про визнання недійсним укладеного між ними договору купівлі - продажу від 28.07.2016 № 1297, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є.
Суди виходили із недоведеності позивачем порушення його власних інтересів внаслідок укладення відповідачами спірного правочину, оскільки дійшли висновку, що фактично позов подано за захистом прав іншої юридичної особи - ПАТ «ДОК-3». Крім того, зазначили, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом визнання Договору недійсним згідно зі статтею 228 ЦК України не відповідає ефективному засобу захисту цивільних прав та інтересів позивача, оскільки позивачем не надано доказів наявності у відповідачів умислу на настання протиправних наслідків, позивач не вказав, в чому саме полягає порушення публічного порядку та яким чином порушені суспільні інтереси укладенням між відповідачами оспорюваного договору купівлі-продажу.
01.10.2019 Постановою колегії суддів у складі суддів Палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду скасовано прийняті судові рішення, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
У зв`язку з прийнятим 01.10.2019 процесуальним рішенням, вважаю за необхідне викласти окрему думку, яка полягає у наступному.
Вважаю, що суди першої та апеляційної інстанції вірно встановили фактичний склад відносин та надали йому вірну правову оцінку, оскільки
1) стаття 228 ЦК України, яку визначено позивачем як правову підставу позову, встановлюючи правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, визначає, що такий правочин є нікчемним. При цьому нікчемний правочин не підлягає визнанню недійсним (Постанова ВП ВС від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17).
4) ПАТ «ДОК-3», знаходячись у процедурі ліквідації, з огляду на визнання недійсним у межах справи №5011-62/8193-2012 первісного правочину з вибуття з власності останнього спірної нерухомості, вправі звернутися до поточного володільця з віндикаційним позовом, що відображатиме його прагнення до захисту власних майнових інтересів та вирішення ним подальшої долі спірного майна. Передача у даному випадку права позову у матеріально-правовому сенсі на користь КП «Київський метрополітен» встановлює безпідставне законне представництво інтересів ПАТ «ДОК-3» Комунальним підприємством «Київський метрополітен». Факт подання позову особою, якій не належить право на позов у матеріальному сенсі ставить питання дотримання Україною Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у царині втручання держави Україна у право на мирне володіння поточним власником спірним майном. Таке втручання можливе як шляхом безпідставного відібрання майна у власника, так і шляхом скасування правовстановлюючого документу на таке майно (Рішення ЄСПЛ у справі «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008).
Вважаю, що прийняті судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, оскільки ними було встановлено достатній фактичний та юридичний склад відносин для прийняття рішення по суті спору. З огляду на викладене вище, прийняті судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягали залишенню без змін.
Суддя В.Пєсков