ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1745/19

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився.

Від відповідача - Приміч Д.В. на підставі ордеру; Маліновський О.С. - голова правління відповідно протоколу;

розглянувши справу №916/1745/19 за позовом Споживчого кооперативу КАТЮША до відповідача Обслуговуючого кооперативу Гаражний кооператив ДЮК про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування запису про проведення державної реєстрації юридичної особи,-

ВСТАНОВИВ:

21.06.2019 року позивач Споживчий кооператив КАТЮША звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 1792/19) до відповідача Обслуговуючого кооперативу Гаражний кооператив ДЮК про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування запису про проведення державної реєстрації юридичної особи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.06.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 18.07.2019р. о 10:45 год.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.07.2019р. було відкладено підготовче засідання на 02.08.2019р. о 11:15 год.

25.07.2019р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив за вх.ГСОО№14903/19 на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

25.07.2019р. представником позивача подано клопотання про витребування доказів за вх.ГСОО№2-3527/19 в Юридичному департаменті Одеської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 26302537. місцезнаходження: 65009. м. Одеса. вул. Черняховська, 6) реєстраційну справу юридичної особи - Обслуговуючого кооперативу «Гаражний коопера тив «ДЮК» (ідентифікаційний код юридичної особи - 42257498. місцезнаходження: 65101. м. Одеса. вул. Люстдорфська дорога. 92А).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.08.2019р. клопотання представника позивача Споживчого кооперативу КАТЮША про витребування доказів по справі №916/1745/19 було задоволено та витребувано у Юридичного департаменту Одеської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 26302537. місцезнаходження: 65009. м. Одеса. вул. Черняховська, 6) реєстраційну справу юридичної особи - Обслуговуючого кооперативу «Гаражний коопера тив «ДЮК» (ідентифікаційний код юридичної особи - 42257498. місцезнаходження: 65101. м. Одеса. вул. Люстдорфська дорога. 92А).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.08.2019р. було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на"27" серпня 2019 р. о 12:15 год.

02.08.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання за вх. ГСОО№15381/19 про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

14.08.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області супровідним листом за вх.ГСОО№16227/19 від Юридичного департаменту Одеської міської ради надійшла реєстраційна справа юридичної особи - Обслуговуючого кооперативу «Гаражний коопера тив «ДЮК» (ідентифікаційний код юридичної особи - 42257498. місцезнаходження: 65101. м. Одеса. вул. Люстдорфська дорога. 92А).

20.08.2019р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшла відповідь на відзив за вх.ГСОО№16700/19 на позовну заяву, відповідно до якої, позивач вважає аргументи відповідача наведені у відзиві необгрунтованими та безпідставними, просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.08.2019р. було відкладено підготовче засідання на 05.09.2019р. о 11:30 год.

05.09.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив за вх.ГСОО№17901/19, відповідно до яких, відповідач вважає пояснення та аргументи позивача наведені у відповіді на відзив необґрунтованими та безпідставними, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

05.09.2019р. у підготовчому засіданні по справі №916/1745/19 було оголошено протокольну перерву до 12.09.2019р. о 11:30 год.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.09.2019р. було закрито підготовче провадження у справі №916/1745/19 із призначенням справи до судового розгляду по суті на 19.09.2019р. о 09:45 год.

19.09.2019р. у судовому засіданні по справі №916/1745/19 було оголошено протокольну перерву до 01.10.2019р. о 12:00 год.

01.10.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду за вх.ГСОО№20008/19.

Щодо вищезазначеної заяви, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви у звязку із необгрунтованістю та недоведеністю зазначених обставин.

Позивач звернувся із вказаною заявою 01.10.2019р. та зазначає суду, що 12.09.2019р. було закрито підготовче провадження у справі №916/1745/19 та було призначено справу до розгляду по суті 01.10.2019р.о 12:00 год.

Однак вказані обставини позивача є хибними, оскільки, 12.09.2019р. за участі представників сторін - позивача та відповідача господарським судом було закрито підготовче провадження по справі №916/1745/19 та призначено справу до розгляду по суті на 19.09.2019р. о 09:45 год., про що сторони були обізнані про зазначене судове засідання відподно до підписів на повідомлені від 12.09.2019р. про проведення наступного судового засідання.

Представник позивача у перше судове засідання по суті 19.09.2019р. не з`явився, про причини поважності відсутності суду не повідомив, хоча про проведення наступного судового засідання був повідомлений належним чином у підготовчому засіданні суду 12.09.2019р.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З урахуванням того, що позивачем було пропущено строк для подання вказаної заяви до початку розгляду справи по суті та того, що розгляд справи по суті розпочався 19.09.2019р., суд відмовляє у задоволені вказаної заяви.

В судовому засіданні 01.10.2019р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, повний текст якого буде складено 11.10.2019р.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Позивач зазначає, що 12.06.2018р. рішенням загальних зборів членів гаражної автостоянки «ДЮК» оформлених Протоколом №1, ініційовано створення гаражного кооперативу, як правонаступника гаражної автостоянки «ДЮК», та визначено його назву «Гаражний кооператив «ДЮК».

На підставі вказаного рішення 21.06.2018р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведена державна реєстрація юридичної особи - Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «ДЮК» (ідентифікаційний код юридичної особи - 42257498, місцезнаходження: 65101, місто Одеса, вулиця Люстдорфська дорога, 92А) (надалі - СК «ГК «ДЮК»), номер запису № НОМЕР_1 .

Позивач вважає, що рішення установчих зборів «членів» гаражної автостоянки «ДЮК» оформлених Протоколом №1 від 12.06.2018, про створення юридичної особи - Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «ДЮК» в якості правонаступника гаражної автостоянки «ДЮК», суперечить вимогам Конституції та законів України.

Гаражна автостоянка «ДЮК» не с юридичною особою, не перебуває у стані реорганізації. Відповідно, автостоянка не має у своєму складі «членів».

Гаражна автостоянка «ДЮК» є частиною майнового комплексу Споживчого кооперативу «КАТЮША» (надалі - СК «КАТЮША»), ідентифікаційний код юридичної особи - 24765204, створеного 09.07.1999 в процесі реорганізації Приватного підприємства «КАТЮ-ША» зареєстрованого 12.04.1997 Київською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради, реєстраційний номер 75, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу - 05.07.2011, 1 042108.

Позивач вказує, що Майно СК «КАТЮША» складається з майна автостоянок, розташованих на земельних ділянках: автостоянка «Катюша» за адресою: м АДРЕСА_1 Глушка, 11/1; автостоянка «Катюша» за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 4; автостоянка «Олимп-2» за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 46; гаражна автостоянка «ДЮК» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 92А.

Так, 30.05.2000р., Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області було прийнято рішення за №4 про видачу СК «КАТЮША» державного акту на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 1,2673 га забудованих земель під експлуатацію та обслуговування гаражної стоянки на території Таїровської селищної ради за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога/район 4-станції/.

На підставі вищезазначеного рішення, 05.10.2000р. Таїровською селищною радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області України було видано СК «КАТЮША» Державний акт серії І-ОД №000328 на право постійного користування 1,2673 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування для експлуатації та обслуговування гаражної стоянки «ДЮК», який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ТІ №28-18.

Споживчий кооператив «КАТЮША» стверджує, що членами СК «КАТЮША» не провадилися загальні збори та не приймалися рішення про створення ОК «ГК «ДЮК» із передачею у володіння новоутвореної юридичної особи частини власного майна - гаражної автостоянки «ДЮК» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 92А.

Також позивач звертає увагу суду на те, що з моменту створення, керівником СК «КАТЮША» з`являвся ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Смертю ОСОБА_1 скористувалися асоційовані члени та користувачі гаражів, які захопили майно СК «КАТЮША» - гаражну автостоянку «Дюк» розташовану на земельній ділянці загальною площею 1,2673 га за адресою: АДРЕСА_1 , разом із документацією на майно та статутними документами.

За фактом захоплення майна, правоохоронними органами розпочато кримінальне провадження №0001646, та Господарським судом Одеської області розглядається справа №916/2609/18 за позовом за позовом СК «КАТЮША» до ОК «ГК «ДЮК» про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом виселення.

Позивач вважає, що оскарженим рішенням та державною реєстрацією ОК «ГК «ДЮК», як правонаступника гаражної автостоянки «ДЮК», порушено порядок створення юридичної особи визначений cт.87 ЦК України, cт.56 ГК України, Законом України «Про кооперацію», та порушені охоронювані законом інтереси та права СК «КАТЮША» на власне майно передбачені ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України.

Тому, незаконність рішення засновників відповідача, оформлене протоколом №1 від 12.06.2018 та здійснені реєстраційні дії, які пов`язані із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису від 21.06.2018 № 1 066706, з огляду на недійсність рішення зборів, також є незаконним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги, визнати недійсним рішення загальних зборів членів гаражної автостоянки «ДЮК», оформлене Протоколом №1 від 12.06.2018 року та скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис №1 556 102 066706 від 21.06.2018р. про проведення державної реєстрації юридичної особи Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «ДЮК» (ідентифікаційний код 42257498, місцезнаходження: 65101, м. Одеса, вулиця Люстдорфська дорога 92А).

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що матеріали справи не містять підтвердження факту порушення прав позивача при прийнятті рішення на оспорюваних Загальних зборах відповідача 12.06.2018р., та норм діючого законодавства при скликанні і проведенні цих зборів, а також визнання даних зборів правомочними.

Обслуговуючий кооператив Гаражний кооператив ДЮК у відзиві на позов зазначає, що 05.11.1997р. Розпорядженням Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради №1847 Про затвердження акту державної комісії про приймання в експлуатацію закінченої будівництвом гаражної стоянки за адресою: 4-а станція Люстдорфської дороги:

Розглянувши наданий акт державної комісії про приймання в експлуатацію автомобільної стоянки на 180 місць в гаражно-будівельному кооперативі «ДЮК» за адресою; 4-та станція Люстдорфської дороги: 1)затверджено акт державної комісії про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту - автомобільної стоянки на 180 місць за адресою: 4-а станція Люстдорфської дороги; 2)видано у відповідності із розпорядженням Одеського міськвиконкому №882-р від 07.09.1996р. свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: 4-та станція Люстдорфської дороги; 3) доручено ОМБТІ зареєструвати вищенаведений об`єкт за кооперативом ДЮК.

10.04.2000р. Розпорядженням Київської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради №619 Про надання поштової адреси гаражній автостоянці Гаражно-будівельному кооперативу ДЮК в районі 4-ї станції Люстдорфської дороги, гаражній автостоянці, розташованій на 4-й станції Люстдорфської дороги присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер колишній керівник гаражно-будівельного кооперативу «ДЮК» Петренко М.П.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , здійснював управління (керував) одноособово нашим кооперативом з квітня 1.997р. по 06.04.2018р. на підставі Розпорядження Київської районної адміністрації м. Одеси, а правління та ревізійна комісія не створювались.

У зв`язку з тим, що після смерті ОСОБА_1 здійснювати управління кооперативом ні було кому, а тому серед власників гаражів (членів ГБК «ДЮК») було створено ініціативну групу.

Протягом квітня-червня 2018р. ініціативна група провела роботу з розшуку документів юридичної особи «ГБК «ДЮК».

За результатами проведеної ініціативної групи роботи було встановлено, що колишній керівник ОСОБА_1 зловживаючи своїм становищем не здійснив комплекс дій направлених на внесення відомостей до (сучасна назва) Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ГБК «ДЮК», що призвело до того, що кооператив існував, оскільки від імені кооперативу отримувались щомісячні внески членів кооперативу, проставлялись печатки кооперативу на документах та ін., кооператив не існував, звітність не подавалась, податки не сплачувались від імені кооперативу не сплачувалась.

З наведених підстав, було ініційовано скликання та проведення загальних зборів членів гаражної автостоянки «ДЮК», які були проведені 12.06.2019р.

Також відповідач зазначає, що будь-яких правовідносин між власниками гаражів (членами ОК «ГК «ДЮК») та СК «КАТЮША» не існувало та не існує.

Відповідачем не заперечується що відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), однак відповідач не має жодного відношення до майна позивача, а позивач в свою чергу не має будь-якого права розпорядження /користування /використання майна, оскільки ніколи не існували на те правові підстави.

Відповідач також не заперечує, що ч.4 ст.41 Конституції України визначає що, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Проте, матеріали справи не містять зазначення майна та доказів того, що належне позивачу майно нібито протиправно було захоплено відповідачем.

Позивачем зазначено про те, що власність кооперативу СК «Катюша» є недоторканою, перебуває під захистом держави і охороняється законом нарівні з іншими формами власності. Забороняється відволікання майна Кооперації на цілі, не пов`язані з їх статутною діяльністю. З цього приводу відповідач вказує, що будь-яке майно позивача в користуванні чи володінні ОК «Гаражний кооператив «ДЮК» відсутнє та ніколи не було в користуванні чи власності.

Твердження позивача про те, гаражна автостоянка «ДЮК» є частиною майнового комплексу Споживчого кооперативу «КАТЮША» на думку відповідача не відповідають дійсності з огляду на наступне: 1) з моменту побудови існувала лише «Гаражна автостоянка Гаражно - будівельний кооператив ДЮК, яка не мала та не має нічого спільного із позивачем; 2) будь-яка гаражна автостоянка ДЮК за адресою: АДРЕСА_2 а - відсутня; 3) позивачем не доведено наявності будь-якого майна на території ОК Гаражний кооператив ДЮК.

Також відповідач вказує, що враховуючи те, що позовна вимога СК КАТЮША про скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис №1 066706 від 21.06.2018 про проведення державної реєстрації юридичної особи - обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «ДЮК» є похідною позовною вимогою позивача від первісної, а тому є такою, що не підлягає задоволенню судом.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити в позові в повному обсязі.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст.1 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

У відповідності до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

У відповідності до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч.1 ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ч.1 ст.79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Верховний Суд України у постанові від 18 травня 2016 р. у справі №6-658цс15 висловив наступну обов`язкову для всіх судів України правову позицію: «Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні»

З урахуванням приписів частини першої статті 15 Цивільного кодексу України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а позивач посилається на формальне порушення закону, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Судом було досліджено всі докази, наявні в матеріалах справи та надано оцінку всім доводам сторін.

Господарським судом встановлено, що матеріали справи не містять підтвердження факту порушення прав позивача при прийнятті рішення на оспорюваних Загальних зборах відповідача 12.06.2018р., та норм діючого законодавства при скликанні і проведенні цих зборів, а також визнання даних зборів правомочними.

За результатами дослідження позовних вимог СК КАТЮША судом встановлено, що заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Поряд з цим, суд зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності порушеного саме його права або охоронюваного законом інтересу в межах даного позову, оспорюваним рішенням загальних зборів відповідача.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів, похідна позовна вимога про скасування запису про проведення державної реєстрації юридичної особи також не підлягає задоволенню судом.

Крім того, позивачем не було в належний спосіб спростовано доводи відповідача, що гаражна автомобільна стоянка ДЮК ніколи не була та не перебуває у власності чи управлінні позивача, а зазначення позивачем про те, що гаражна автомобільна стоянка ДЮК нібито є частиною його майнового комплексу не підтверджено матеріалами справи та взагалі не є предметом доказування в межах даного спору.

За таких обставин приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, в позовних вимогах Споживчого кооперативу КАТЮША відмовити повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на Позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 86, 130, 175, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову Споживчого кооперативу КАТЮША до відповідача Обслуговуючого кооперативу Гаражний кооператив ДЮК про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування запису про проведення державної реєстрації юридичної особи - відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11 жовтня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут