ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019м. ДніпроСправа № 904/2797/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Броян А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра", м. Дніпро

про стягнення страхової виплати у сумі 470 500 грн. 00 коп. за договором добровільного страхування майна від 24.10.2018 № 2111.0000831

Представники:

від позивача: Меркович Б.В., дов. від 29.07.2019, адвокат;

від відповідача: Терзі О.С., ордер серія ВІ №1001015 від 12.07.2019, адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" страхову виплату в сумі 470 500 грн. 00 коп., відповідно до умов договору добровільного страхування майна від 24.10.2018 № 2111.0000831.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірною відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду від 08.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 30.07.2019.

16.07.2019 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він проти позовних вимог заперечує, зазначає, що страховою компанією правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки на момент укладання договору вже існували законні підстави для знищення застрахованого майна (припис КП "Благоустрій міста" Дніпропетровської міської ради від 22.05.2018 № 9007), проте позивач, в порушення норм чинного законодавства, не повідомив страховика при укладанні договору страхування про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Одночасно, відповідачем подано клопотання про забезпечення судових витрат в порядку ч. 4 ст. 125 ГПК України шляхом зобовязання позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі 4 000 грн. 00 коп. для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

29.07.2019 на адресу суду електронною поштою надійшов додаток до відзиву на позовну заяву, в якому відповідач звертає увагу суду про відсутність належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та зазначає, що застраховане майно було знищене не у результаті події, яка згідно умов договору страхування кваліфікується як страховий випадок, а в результаті порушення позивачем правил будівництва та отримання відповідних дозволів для його здійснення.

Ухвалою господарського суду від 30.07.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладене на 10.09.2019, у зв`язку із неявкою представника відповідача та необхідністю надання сторонами витребуваних судом документів.

09.09.2019 від відповідача до суду надійшло клопотання про залучення доказів.

Ухвалою господарського суду від 10.09.2019 у задоволенні клопотання відповідача про забезпечення судових витрат відмовлено; закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 03.10.2019.

30.09.2019 від відповідача до суду надійшов інформаційний лист, а 03.10.2019 клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

У судовому засіданні 03.10.2019 оголошено перерву до 10.10.2019.

У судовому засіданні 10.10.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити; представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Саламандра" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування майна № 2111.0000831 (далі - договір).

Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать Закону України "Про страхування" і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим майном, зазначеним у п. 5 договору.

Згідно з п. 5 договору страховик взяв на страхування нерухоме майно, у тому числі (виключно) основні несучі елементи (фундамент, стіни (зовнішні та внутрішні), підлога, перекриття, дах, сходи, опори), внутрішнє інженерне обладнання і комунікації (системи і обладнання, електро-, газо-, водопостачання, опалення, каналізація, системи пожежогасіння, стаціонарно встановлене санітарно-технічне обладнання, вбудовані системи вентиляції та кондиціювання), зовнішнє інженерне обладнання і комунікації (системи очистки води, насосне обладнання, підземне обладнання (водопровід, каналізація, водопровідні труби та електричні комунікації), площею 22,7 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, АДРЕСА_1 . Робоча, 73С.

Згідно з п. 7 договору загальна страхова сума визначається виходячи із заявленої вартості застрахованого майна та загалом складає 500 000 грн. 00 коп., у тому числі ліміти відповідальності страховика складають за нерухомим майном - 400 000 грн. 00 коп., за оздобленням - 100 000 грн. 00 коп.

Підпунктом 13.2.2. пункту 13.2. договору передбачено, що страхувальник зобовязаний при укладанні договору надати інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику, протягом 3 робочих днів з дати виникнення обставини, яка впливає на ступінь страхового ризику.

Підпунктом 13.4.4. пункту 13.4. договору передбачено, що страховик зобов`язаний здійснити виплату або відмовити у виплаті страхового відшкодування протягом терміну, визначеного в договорі.

В силу положень п. 15.1. договору у разі настання події, яка може бути визнана страховим випадком або може стати підставою для пред`явлення претензії до страхувальника, останній зобов`язаний:

- протягом 72 годин з моменту, як тільки йому стане відомо про настання події, яка має ознаки страхового випадку, письмово повідомити страховика про настання події, заявою за формою страховика (15.1.4.);

- надати страховику документи, передбачені Розділом 16 договору, протягом 30 робочих днів з моменту настання події (15.1.5.).

Згідно з п. 16.1. договору для визначення страховиком причин, обставин та наслідків події, що має ознаки страхового випадку, а також для визнання події страховим випадком, страхувальником подаються такі документи:

- письмова заява страхувальника про настання і обставини страхового випадку та виплату страхового відшкодування за формою страховика;

- довідка (оригінал) органів МВС, ДСНС, відомчих аварійних служб, пожежної охорони, метеорологічної або сейсмологічної служби, або інших документів відповідно до характеру події, яка підтверджує факт настання також події;

- документи, що підтверджують право на володіння, користування та розпорядження застрахованим майном;

- документи, які підтверджують розмір збитків, які виникли в результаті настання події, яка може бути визнана страховим випадком.

За умовами п. 17.1. договору підставами для відмови страхувальнику у виплаті страхового відшкодування є неповідомлення страховика про зміну ступеня страхового ризику протягом трьох днів з дати виникнення відповідних обставин (17.1.5.); невиконання страхувальником своїх обов`язків згідно договору (17.1.6.).

У відповідності до положень пп. 18.8.1. п. 18.8. договору страховик приймає рішення про виплату і складає страховий акт або відмовляє у виплаті страхового відшкодування з письмовим обгрунтуванням причин відмови протягом 30 робочих днів з моменту подачі страхувальником пакету документів, передбачених Розділом 16 договору у строки, встановлені п. 15.1.5. договору.

За пп. 18.8.6. п. 18.8. договору виплата страхового відшкодування проводиться протягом 10 робочих днів з дати складання страхового акту, якщо інший порядок сторони не погодили додатковою угодою про погодження суми страхового відшкодування до договору.

15.04.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницький сервіс експерт", на замовлення позивача, складений звіт про оцінку майна, в якому була визначена ринкова вартість об`єкта оцінки, а саме - нежитлового приміщення № 1, загальною площею 22,7 кв.м, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 73-С, у розмірі 470 500 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується сторонами, що 18.04.2019 мала місце подія - знищення застрахованого майна невідомими особами, у звязку з чим 22.04.2019 позивач подав відповідачу заяву про страховий випадок.

У відповіді на заяву про страховий випадок за № 1049 від 16.05.2019 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі того, що позивач не повідомив відповідача про обставину, яка впливає на ступінь страхового ризику протягом 3 робочих днів з дати її виникнення, а саме - про припис Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради за № 9007 Д від 22.05.2018 щодо демонтування (знесення, знищення тощо) об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 73 та належить на праві приватної власності ТОВ "Інвест Праймс".

Проте позивач зазначає, що договір був укладений 24.10.2018, а вищезазначений припис складений 22.05.2018, тобто ще до моменту укладення договору, таким чином посилання відповідача у зв`язку з цим на п. 17.1.5. та п. 17.1.6. договору, як на підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування, є необгрунтованим.

Позивач вважає, що відповідач своєю відмовою у виплаті страхового відшкодування порушив положення ст. 526 Цивільного кодексу України, п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України, п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", п. 18.8.6. договору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обов`язковою передумовою при реалізації інших правовідносин. Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Дніпровської міської ради, в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати припис Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради № 9007 Д від 22.05.2018 про вимогу щодо вжиття заходів по звільненню обєктів благоустрою шляхом демонтування самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, розташованих у АДРЕСА_2 по вул. Робочій, 73;

- зобовязати Дніпровську міську раду розглянути заяву про виділення земельної ділянки під обєктом нерухомості, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, 73 С.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради, його представникам та працівникам, зокрема службовим особам, а також будь-яким іншим юридичним і фізичним особам вчиняти дії, що стосуються демонтування (знесення, знищення тощо) обєкта нерухомого майна нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча, АДРЕСА_3 , яке належить на праві приватної власності ТОВ "Інвест Праймс".

Предметом позову в адміністративній справі № 0440/7101/18 було оскарження припису Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради № 9007 Д від 22.05.2018, яким ТОВ "Інвест Праймс" надано час на усунення власними силами та власними коштами наслідків порушень Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, вжити заходів щодо звільнення обєкта шляхом демонтування самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, у разі наявності правовстановлюючих документів зобовязано надати такі документи, а у разі ігнорування припису демонтаж буде здійснено примусово.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2018 у справі № 0440/7101/18 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс" про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 у справі № 0440/7101/18 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Праймс" до Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування припису, зобовязання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Отже, на дату укладення договору добровільного страхування майна від 24.10.2018 № 2111.0000831 припис Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради № 9007 Д від 22.05.2018 не був скасований та є чинним, про що позивачу було достеменно відомо.

Як вбачається з листів Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради від 03.09.2019 та Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради від 20.09.2019 за № 4/3-1066, 18.04.2019 застраховане майно було демонтовано на підставі рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 476 від 05.06.2018 "Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста".

Згідно зі ст. 21 Закону України "Про страхування" та ст. 989 Цивільного кодексу України страхувальник зобов`язаний при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику.

Підпунктом 13.2.2. пункту 13.2. договору передбачено, що страхувальник зобовязаний при укладанні договору надати інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику, протягом 3 робочих днів з дати виникнення обставини, яка впливає на ступінь страхового ризику.

Тобто, як умовами договору, так і вимогами чинного законодавства про страхування на страхувальника покладається обовязок повідомляти про будь-яку зміну страхового ризику не лише на момент укладання договору, але й протягом строку дії договору протягом 3 робочих днів з дати виникнення обставини, яка впливає на ступінь страхового ризику.

Отже, при укладенні договору добровільного страхування майна від 24.10.2018 № 2111.0000831 позивач зобовязаний був повідомити про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, у т.ч. і про наявність припису Комунального підприємства "Благоустрій міста" Дніпровської міської ради № 9007 Д від 22.05.2018.

Наявність припису суттєво впливає на ступінь страхового ризику за договором, оскільки на момент укладення договору вже існували законні підстави для знищення застрахованого майна.

Однак позивач вказаних вимог ст. 21 Закону України "Про страхування", ст. 989 Цивільного кодексу України та пп. 13.2.2. п. 13.2. договору не виконав.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про страхування" та ст. 991 Цивільного кодексу України договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

За умовами п. 17.1. договору підставами для відмови страхувальнику у виплаті страхового відшкодування є неповідомлення страховика про зміну ступеня страхового ризику протягом трьох днів з дати виникнення відповідних обставин (17.1.5.); є невиконання страхувальником своїх обов`язків згідно договору (17.1.6.).

Позивач не повідомив відповідача про наявність припису ані на дату укладення договору, ані протягом 3 робочих днів після укладення договору.

Таким чином, відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування ґрунтується як на умовах договору, так і на нормах чинного законодавства про страхування.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 17.10.2019

Суддя І.А. Рудь