ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3527/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Найдьонової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Обслуговуючого кооперативу "ВОСТОК-32", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 372 926,77 грн., з яких: основний борг у сумі 300 857,04 грн., інфляційні втрати у сумі 6451,31 грн., 3 % річних у сумі 3648,25 грн., пеня у сумі 41 523,86 грн. та 7 % штрафу в сумі 20 446,31 грн. (за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №535 від 07.10.2013)

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу "Восток-32" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 372926,77 грн., з яких: основний борг у сумі 300 857,04 грн., інфляційні втрати у сумі 6451,31 грн., 3 % річних у сумі 3648,25 грн., пеня у сумі 41 523,86 грн. та 7 % штрафу в сумі 20 446,31 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.19 відкрито провадження у справі № 904/3527/19 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження на 29.08.19

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення їх доводів.

07.10.2013 між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", (далі - позивач, теплопостачальна організація - продавець) та Житлово-будівельним кооперативом "Восток-32", правонаступником якого є Обслуговуючий кооператив "Восток-32", (далі - відповідач, споживач - покупець) укладено Договір №535 купівлі-продажу теплової енергії гарячої води (далі - Договір).

Позивач свої зобов`язання щодо постачання відповідачу теплової енергії виконав у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

№ 4439 від 30.11.18р. на загальну суму 30 324,26 грн.;

№ 5556 від 31.12.18р. на загальну суму 69 857,51грн.;

№ 197 від 31.01.19р. на загальну суму 80 519,65грн.;

№ 1256 від 28.02.19р. на загальну суму 79 944,04грн.;

№ 3376 від 31.03.19р. на загальну суму 68 446, 27грн.;

№4526 від 18.04.19р. на загальну суму 20 277,25грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати розрахунків за спожиту теплову енергію виконав частково в розмірі 48 511,94грн., у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 300 857,04грн.

30.08.2019 до суду від відповідача надійшов відзив.

Короткий зміст відзиву та узагальнення його доводів.

Відповідачем відхиляється нарахована позивачем пеня, оскільки в Договорі №603 від 04.10.2013 не визначено та не зафіксовано розміру пені, а лише зазначено граничний розмір такої пені, який не може перебільшувати подвійної облікової ставки НБУ.

Також, відповідач просить зменшити неустойку на 90 відсотків виходячи із об`єктивних підстав та фактичних обставин. Клопотання обґрунтовано, тим, що відповідачеві не було сплачено мешканцями останнього грошових коштів за спожиту теплову енергію; відповідачем частково виконано грошові зобов`язання перед позивачем; відповідачем, без умислу, не здійснено оплату грошових коштів в повному обсязі за спожиту теплову енергію; відповідачем позивачеві не завдано тяжкої шкоди.

Крім того, згідно відзиву, відповідач просить розстрочити виконання рішення суду на 11 календарних місяців 2019 та 2020 років з першого дня наступного місяця після ухвалення рішення по справі.

12.09.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Короткий зміст відповіді на відзив та узагальнення її доводів.

Позивач вказує, що відповідачем не доведено та не підтверджено підстав, які на його думку могли би вплинути на застосування положень статті 551 Цивільного процесуального кодексу.

Крім того, позивач вказує, що згідно частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином, у зв`язку з чим, часткова оплата заборгованості відповідачем за отримані послуги теплопостачання є неналежним виконанням договору.

Твердження відповідача щодо невиправданого застосування 7 % штрафу у розмірі 20 446,31 грн. позивачем не приймаються, оскільки пунктом 7.2.7 Договору купівлі-продажу передбачено, що за прострочення строків оплати за отриману теплову енергію понад 30 днів стягується штраф у розмірі 7 %.

08.10.2019 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.10.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.10.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", (далі - позивач, теплопостачальна організація - продавець) та Житлово-будівельним кооперативом "Восток-32", правонаступником якого є Обслуговуючий кооператив "Восток-32", (далі - відповідач, споживач - покупець) 07.10.13р. укладено Договір №535 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір).

Відповідно до підпункту.1.1. Договору теплопостачальна організація - продавець бере на себе зобов`язання постачати споживачеві-покупцю теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач-покупець зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленим тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно пункту 2.1 Договору теплова енергія постачається споживачу-покупцю в обсягах згідно з додатком 1 до цього Договору в гарячій воді та на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду;

- гаряче водопостачання - протягом року.

Підпунктом 3.2.5 Договору передбачено обов`язок споживача-покупця виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Згідно з пункту 4.2.5 Договору, теплопостачальна організація-продавця зобов`язана виписувати рахунки споживачеві-покупцю для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти здачі-прийняття послуг, які підтверджують обсяг отриманої теплової енергії та які повинні бути повернуті в підписаному або в не підписаному вигляді до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом.

Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за комерційними приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації-продавця та споживача-покупця або за домовленістю сторін в іншому місці (п. 5.2 Договору).

Межа балансової належності (експлуатаційної відповідальності) сторін оформлюється у вигляді акта зі схемами теплових мереж, підписаного у двосторонньому порядку, який є невід`ємною частиною договору та не може бути змінено в односторонньому порядку (п. 5.3 Договору).

Пунктом 5.8 договору визначено, що у разі відсутності, пошкодження та/або неправильної роботи приладів комерційного обліку оплата здійснюється відповідно до визначених у договорі навантажень по опалюванню та гарячому водопостачанню з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Згідно з пункту 6.1 Договору розрахунки за теплову енергію, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 6.2 Договору).

Пунктом 6.3 Договору сторони узгодили, що оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів шляхом 30 відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання. Решта 70 відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли від споживача-покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором. Остаточний розрахунок за фактичну спожиту теплову енергію здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем споживання теплової енергії. Тариф на постачання теплової енергії з 01.10.2011 складає 256,25 грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Відповідно до пункту 6.5 Договору, у випадку, якщо у споживачів-покупців, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірним тепловим навантаженням з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача-покупця у розрахунковому періоді. Розрахунки здійснюються згідно пункту 6.3 Договору.

Цей Договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 06.10.2014 керуючись частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України. Договір припиняє свою дію у випадках: - закінчення строку, на який він був укладений; - взаємної згоди сторін про його припинення; - прийняття відповідного рішення Господарським судом; - ліквідацією однієї із сторін (пункт 10.1 Договору).

Згідно з пунктів 10.2, 10.3 Договору, припинення дії договору не звільняє споживача покупця від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін.

У Додатку №1 до Договору сторонами погоджено обсяги та порядок постачання теплової енергії споживачу.

У Додатку №2 до Договору сторони погодили умови припинення постачання теплової енергії.

Позивач свої зобов`язання щодо постачання відповідачу теплової енергії виконав у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

№ 4439 від 30.11.18р. на загальну суму 30 324,26 грн.;

№ 5556 від 31.12.18р. на загальну суму 69 857,51грн.;

№ 197 від 31.01.19р. на загальну суму 80 519,65грн.;

№ 1256 від 28.02.19р. на загальну суму 79 944,04грн.;

№ 3376 від 31.03.19р. на загальну суму 68 446, 27грн.;

№4526 від 18.04.19р. на загальну суму 20 277,25грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати розрахунків за спожиту теплову енергію виконав частково в розмірі 48 511,94грн., у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 300 857,04грн.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідачем доказів сплати заборгованості не надано. З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 300 857,04грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з частини 2 статті 217 та частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до пункту 7.2.7. Договору, за порушення строків сплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7-ми відсотків вказаної суми. Період, за який нараховується штрафні санкції, становлять три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій встановлено сторонами у три роки.

Позивачем нараховано пеню у сумі 41 523,86грн. за загальний період з 21.12.18 по 29.07.19.

Позовні вимоги щодо стягнення пені у сумі 41 523,86грн. не підлягають задоволенню у зв`язку з тим, що у Договорі купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 535 від 07.10.13 не визначено та не зафіксовано розмір пені, а лише зазначено граничний розмір такої пені, який не може перебільшувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Також, позивач нарахував штраф у розмірі 7% в сумі 20 446,31грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, Господарський суд встановив, що останній відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи та не містить арифметичних помилок.

З урахуванням викладеного, Господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7% в сумі 20 446,31грн. підлягає задоволенню.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення штрафу на 90%.

Клопотання обґрунтоване тим, що:

- відповідач частково сплатив основний борг;

- є неприбутковою організацією;

- борг виник у результаті не сплати в повному обсязі мешканцями ОК "Восток-32" грошових коштів за спожиту останніми теплової енергії;

- відповідачем не завдано позивачеві тяжкої шкоди.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Дослідивши матеріали справи та врахувавши, Господарський суд вважає за доцільне зменшити суму штрафу на 80 %, тобто на 16 357,05 грн. Отже, сума штрафу 7%, яка підлягає стягненню з відповідача становить 4 089,26 грн.

Також, позивачем нараховано відповідачу 3% річних за загальний період з 21.12.18 по 29.07.19 у сумі 3 648,25грн. та інфляційні втрати за загальний період з 01.01.19 по 01.06.19 у сумі 6 451,31грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 648,25грн. та інфляційних втрат у розмірі 6 451,31грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо клопотання про розстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною четвертою статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Обов`язковою умовою надання розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення, які відповідач повинен довести відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, а також значний розмір стягуваних сум, Господарський суд вважає за можливе частково задовольнити заяву відповідача та розстрочити виконання рішення на 3 місяці рівними частинами до кінця кожного місяця.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Господарський суд вирішив позовні вимоги позивача до відповідача задовольнити частково.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 4 725,69грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 233, 236-238, 240-241, 247-252, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Обслуговуючого кооперативу "Восток-32" про стягнення заборгованості в розмірі 372926,77 грн., з яких: основний борг у сумі 300 857,04 грн., інфляційні втрати у сумі 6451,31 грн., 3 % річних у сумі 3648,25 грн., пеня у сумі 41 523,86 грн. та 7 % штрафу в сумі 20 446,31 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Восток-32" (50093, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Лісового, буд. 28, ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ) заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 300 857,04грн. (триста тисяч вісімсот п`ятдесят сім грн. 04 коп.), 3% річних у сумі 3 648,25грн. (три тисячі шістсот сорок вісім грн. 25 коп.), інфляційних втрат у сумі 6 451,31грн. (шість тисяч чотириста п`ятдесят одна грн. 31 коп.), 7% штрафу у сумі 4 089,26грн. (чотири тисячі вісімдесят дев`ять грн. 26 коп.) та судовий збір у сумі 4 725,69грн. (чотири тисячі сімсот двадцять п`ять грн. 69 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.19р. у справі № 904/3527/19 на 3 місяці, згідно графіку:

- листопад 2019 - 106 590,52 грн.

- грудень 2019 - 106 590,52 грн.

- січень 2019 - 106 590,52 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850).

Боржник: Обслуговуючий кооператив "Восток-32" (50093, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Лісового, буд. 28, ідентифікаційний код 21929964).

Повний текст рішення складено 15.10.2019.

Суддя Н.Е. Петренко