ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/816/19

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Брус Л.П., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166

до комунального підприємства Соснівська служба утримання будинків Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 3/2

про стягнення 430051,16 грн. заборгованості,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Колода Л.Д. - адвокат - за ордером та договором;

від відповідача: не з`явився;

Товариство з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до комунального підприємства Соснівська служба утримання будинків Черкаської міської ради про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 20.01.2019р. №3 в розмірі 568 169,58 грн., та відшкодування судових витрат.

Заявою від 08.08.2019р. позивач зменшив суму вимоги до 430051,16 грн., які просить задовольнити. Заяву прийнято судом до розгляду.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, участь свого представника у судове засідання втретє не забезпечив, відзив на позов не надав, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалу суду від 29.08.2019р. про відкладення судового засідання вручено представнику відповідача за довіреністю 30.08.2019р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 08.07.2019р. відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 08.08.2019р. підготовче засідання відкладено.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 15.08.2019р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29.08.2019р. розгляд справи відкладено.

20.08.2019р. позивач подав до суду заяву від 20.08.2019р. №2967 про повернення судового збору у зв`язку з зменшенням розміру позовних вимог.

До початку судового засідання представник позивача подав до суду заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору в розмірі 15,00 грн.

У судовому засіданні:

представник позивача позовні вимоги підтримав з врахуванням заяви про зменшення вимог, та просив позов задовольнити. Заяви про повернення судового збору підтримав.

Суд враховує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду спору.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, вказаним в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДРПОУ.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі взаємовідносини сторін та обставини:

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017р. №2019-VIII (далі - Закон):

учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому Законом;

споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу

постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги;

універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.

Статтею 4 Закону визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону тимчасово, на період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт.

У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені Законом України «Про ринок електричної енергії» для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг, передбачених статтею 63 Закону.

ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018р. №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території».

Згідно частини 2 пункту 3.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №312 (далі - Правила) у межах території діяльності одного постачальника універсальних послуг не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг.

Згідно пункту 8 Постанови договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

02.01.2019р. між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Споживачем) укладено договір від про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №3 (а.с. 34-42), за умовами якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (придбаної) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідачем подано заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 02.01.2019р. (а.с. 11) та обрано комерційну пропозицію №2 «Непобутові споживачі» (для непобутових споживачів, які мають право на універсальну послугу) (а.с. 43-44).

Згідно пункту 4 комерційної пропозиція №2 оплата рахунка Постачальника за Договором має бути здійснена Споживачем протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка, але не пізніше 20 числа наступного місяця за розрахунковим. Строк виставлення остаточного рахунку споживачу - до 5 числа місяця наступного за розрахунковим.

Між Позивачем та Відповідачем підписано акт приймання-передавання товарної продукції за травень від 03.06.2019р. (а.с. 48), яким Відповідач визнав споживання в травні 2019 року 433896 кВт/год електроенергії на загальну суму 672271,40 грн.

Станом на 02.07.2019р. заборгованість Відповідача становить:

- у травні 2019 року Відповідачем використано 433896 кВт/год електричної енергії загальною вартістю (з ПДВ) 672271,40 грн., сплачено 9096,74 грн.;

- у червні 2019 року Відповідачем сплачено 90313,00 грн.

Таким чином, залишок заборгованості становить 568169,58 грн., що є предметом спору.

03.07.2019р. Позивач направив Відповідачу вимогу №2275 (а.с. 45-47), якою вимагав негайно сплатити заборгованість в розмірі 568169,58 грн. за спожиту електричну енергію.

Вимога залишилась без відповіді та задоволення.

Постачальник належним чином і у повному обсязі виконав умови Договору постачання електричної енергії. Відповідачем не заявлено претензій стосовно кількості та якості отриманої і спожитої ним енергії.

Споживач порушив взяті на себе договірні зобов`язання щодо встановлених строків та порядку оплати за спожиту електричну енергію, що суперечить умовам Договору та стало причиною звернення Постачальника до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичною особою та фізичною особою-підприємцем, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

За своєю правовою природою договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 20.01.2019р. №3 є договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу, та відповідає вимогам статті 714 Цивільного кодексу України, відповідно до якої через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 20.01.2019р. №3 не заперечений сторонами, не визнаний недійсним та не розірваний в установленому порядку, є чинним. Суд враховує презумпцію правомірності правочину приписи ст. 204 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

На момент звернення до суду із позовною заявою Відповідач заборгованості у повному обсязі не погасив. Після звернення Позивача з позовом до суду Відповідач частково сплатив суму боргу. Позивач своєю заявою зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з Відповідача 430 051,16 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію.

Наявність заборгованості підтверджується Договором, комерційною пропозицією №2 та актом прийняття-передавання товарної продукції.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання),

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З врахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за отриману електричну енергію у розмірі 430 051,16 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату боргу - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів об`єктивної неможливості погашення боргу.

20.08.2018р. товариство з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ звернулось до суду з заявою від 20.08.2018р. №2967 про повернення сплаченого судового збору в розмірі 2 071,77 грн. на підставі платіжного доручення №1580 від 03.07.2019р. у зв`язку з поданням до суду заяви про зменшення позовних вимог.

03.10.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ подало до суду заяву від 03.10.2019р. про повернення надмірно сплаченого судового збору в розмірі 15,00 грн. на підставі платіжного доручення №1580 від 03.07.2019р. за подання до суду позовної заяви.

Дослідивши заяви та докази, наявні у матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Згідно підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 8 537,54 грн. (вісім тисяч п`ятсот тридцять сім гривень 54 коп.) по платіжному дорученню №1580 від 03.07.2019р., судовий збір сплачений заявником в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене, позивачу належить повернути з Державного бюджету зайво сплачений судовий збір в сумі 2 086,77 грн. по платіжному дорученню №1580 від 03.07.2019р., задовольнивши заяви позивача.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 6 450,77 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: комунального підприємства Соснівська служба утримання будинків Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Героїв Майдану, 3/2, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

430051,16 грн. боргу та 6 450,77 грн. судового збору.

Заяви товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ про повернення зайво сплаченого судового збору задовольнити.

Повернути позивачу: товариству з обмеженою відповідальністю ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

з Державного бюджету України судовий збір, сплачений по платіжному дорученню від 03.07.2019р. №1580 - в сумі 2 086,77 грн. (дві тисячі вісімдесят шість гривень 77 коп.).

Оригінал платіжного доручення залишити в справі.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення або через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 07.10.2019р.

Суддя Г.М. Скиба