ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 року м.Дніпро Справа № 19/6

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В.,Кузнецової І.Л.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від скаржника: Горобець Ю.В.-представник, довіреність № 7/10-3753 від 21.12.2018;

представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2006р.(суддя Петренко І.В.) у справі №19/6

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Узор", м.Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства товарно-сировинна фірма "Дніпроелектромаш", м.Дніпропетровськ

про визнання права власності за позивачем на нежитлове приміщення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

У січні 2006 Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Узор" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства товарно-сировинна фірма "Дніпроелектромаш" про визнання права власності за позивачем на нежитлове приміщення площею 1905,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому на підставі ст. 22 ГПК України позовні вимоги були уточнені і доповнені, позивач просив визнати за ним право власності на трьох поверхове нежитлове приміщення загальною площею 1905,7 кв.м. з вбудованою в підвалі котельною площею 1130 кв.м., які знаходяться за адресою: вул АДРЕСА_1 . Дніпропетровську.

Позовні вимоги були обґрунтовані наявністю правовідносин між сторонами спору.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2006 позов задоволено.

Рішення суду мотивоване тим, що протягом тривалого часу, з січня 1989 року виробничий кооператив «Узор», а потім його правонаступник ТОВ фірма «Узор» добросовісно, відкрито і безперервно здійснювали правочини власника у відношенні спірного нерухомого майна. За вказаний період позивачем були витрачені матеріальні кошти на відновлювальні і ремонтні роботи по будівлі і котельній, що призвело до значного поліпшення за рахунок позивача його балансової вартості. Будь-яких претензій зі сторони попереднього власника будівлі до позивача, як до фактичного добросовісного власника на протязі вказаного часу не пре`являлися. В зв`язку із чим позивач є фактичним власником спірного майна, а також придбав право власності на це майно (придбана давність) згідно зі статтею 344 ЦК України.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області, Дніпровська міська рада, яка не є учасником справи, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 19.01.2006 у справі №19/6 і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнення доводів апеляційної скарги :

Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Дніпровська міська рада зазначає, що підставою її участі у справі є її юридична заінтересованість, яка ґрунтується на матеріально-правових відносинах з однією із сторін даної справи. Матеріальною підставою залучення міської ради є припущення, що судове рішення могло вплинути на її права і обов`язки.

Скаржник вказує, що в рішенні суду не зазначено про наявність підстав згідно яких позивач користувався землею на якій розташовано нерухоме майно по вул. Каменська, 36.

Посилаючись на норми ч. 2 ст. 8, ст. 22, ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 1 ст. 376 ЦК, ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охоронною земель», ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 125, ст. 212 Земельного кодексу України, скаржник зауважує на тому, що позначені об`єкти нерухомого майна (господарські будівлі сараїв) розміщені на земельній ділянці, яка входить до складу земель міста, й при цьому жодних правовстановлювальних документів на вказані господарські будівлі (сараї) на сьогодні не надано, до міської ради жодна особа з питань оформлення земельних відносин та отримання дозволів на розміщення нерухомості не зверталась.

ТОВ «Узор» здійснювалося будівництво в порушення вимог ст.ст. 23,24, 28, 29 Закону України «Про планування та забудову територій» та Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України» від 05.12.2000 №273. Крім того, відповідно до ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, зокрема: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови. Обов`язково повинен був здійснюватися контроль за будівництвом об`єкту та введенням його в експлуатацію, проведення робіт з прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог про визнання права власності на нежитлову будівлю., а саме відповідного дозволу на будівництво та реконструкцію, оформленого у встановленому законом порядку, проектної документації, затвердженої у визначеному законодавством порядку, акту готовності обьєкта до експлуатації, свідоцтва про відповідність збудованого обьєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, що видається інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю. Проте, судом безпідставно і необґрунтовано зроблено висновок, що самочинне збудований комплекс не порушує прав інших осіб.

На думку скаржника, задовольнивши позов про визнання права власності на трьох поверхове нежитлове приміщення по вул. Каменській, 36 у м. Дніпро, місцевий господарський суд втрутився у звичайну діяльність міської ради як головного розпорядника земель у місті та порушив права та законні інтереси Дніпровської міської ради. Порушення законних прав і інтересів територіальної громади полягає у тому, що визнання судовим рішенням права власності на об`єкт самочинного будівництва на земельній ділянці, що належить до комунальної власності без згоди власника Дніпровської міської ради та укладення наступних правочинів, порушує законне право на користування та розпорядження земельною ділянкою та встановлений законодавством порядок набуття прав на об`єкти нерухомості, набуття прав та реалізації прав на землю комунальної власності, а також майнові інтереси громади в особі Дніпровської міської ради щодо користування, розпорядження землею, витребування комунального нерухомого майна з незаконного володіння та усунення перешкод в користуванні цим майном, що є порушенням економічних інтересів громади.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Представники сторін відзиви на апеляційну скаргу не надали.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г. від 03.06.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2006р. у справі №19/6 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 24.06.2019 на 12:20.

У зв`язку з відрядженням судді - доповідача у справі Дарміна М.О. розгляд апеляційної скарги не відбувся.

Після виходу судді-доповідача у зв`язку з відпусткою судді Березкіної О.В. на підставі розпорядження керівника апарату суду №739/19 від 25.06.2019 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2019 дана справа була передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач),суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

Ухвалою суду від 25.06.2019 визначеною колегією прийнято апеляційну скаргу до свого провадження і призначено у судовому засіданні на 12.08.2019 на 12:00.

У зв`язку з відпусткою судді Іванова О.Г. і відпусткою судді Антоніка С.Г. на підставі розпорядження керівника апарату суду №1285/19 від 12.08.2019 проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 12.08.2019 визначено колегію судді у складі: головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),суддів: Березкіної О.В., Кузнецової І.Л.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 12.08.2019 визначеною колегією прийнято апеляційну скаргу до свого провадження.

12.08.2019 представники сторін в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги було відкладено на 09.09.2019 на 12:00.

У зв`язку з перебуванням члена колегії суддів Кузнецової І.Л. у відпустці розгляд апеляційної скарги не відбувся.

Після виходу судді з відпустки ухвалою суду від 17.09.2019 розгляд апеляційної скарги було призначено на 30.09.2019 на 12:40.

В призначений час представники сторін не з`явились.

Рекомендоване повідомлення №290 про вручення поштового відправлення з ухвалою суду від 17.09.2019 на адресу позивача повернулось із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвала суду про відкладення була направлена всім учасникам справи та в межах строку, визначеного ч..3 ст. 262 ГПК України, що підтверджується штемпелем суду на обороті ухвали.

Відповідно до п.2.6.15. та п. 2.6.16. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20 лютого 2013 року № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата. Не допускається залишення у справі вихідного процесуального документа без відмітки про його відправлення або вручення.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу. (п. 19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. N01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року» (зі змінами і доповненнями), яке залишається дійсним і на цей час.

Беручи до уваги, що ухвалою суду від 17.09.2019 учасники судового процесу були повідомленні, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для перегляду рішення суду, справа переглядалася без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 30.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне :

За змістом частин 1, 2 статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 статті 129 Конституції України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункт 3 пункту 3.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" ("Bellet v. France", заява N 13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права". Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 254 цього Кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Таким чином, наведеною нормою передбачено право осіб, які не брали участі у справі, подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але при дотриманні певних умов.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Дніпровська міська рада зазначила, що вона є власником земель на яких розміщено спірний об`єкт нерухомого майна, у зв`язку з чим вважає, що оскарженим судовим рішенням вирішене питання про його права і обов`язки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Скаржником не надано доказів, які б дозволили ідентифікувати земельну ділянку на якій розташований спірний нерухомий об`єкт (кадастровий номер, тощо) для можливості вирішити питання про наявність оба відсутність відповідних правовідносин, про які в своїй апеляційній скарзі зазначає скаржник.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності правовідносин, пов`язаних з прийняттям рішення про введення в експлуатації самочиннозбудованого об`єкта нерухомого майна відхиляються з огляду на те, що право власності на спірний об`єкт нерухомого майна було прийнято судом першої інстанції в зв`язку з набувальною давністю (ст. 344 ЦК України) і апелянтом даним доводам не було надано відповідної правової оцінки.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що наявність самочинно побудованих споруд по вул АДРЕСА_1 , 36 створює перешкоди у реалізації права користування та розпорядження нерухомим майном відхиляються з огляду на вищезазначені обставини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що апеляційна скарга не містить обгрунтувань, які б дозволили суду ідентифікувати судове рішення, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального чи процесуального права і не вбачає підстав для його скасування.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, - 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2006р.у справі №19/6 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2006р.(суддя Петренко І.В.) у справі №19/6 залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення подається до Верховного Суду в строки, визначені статтею 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови у відповідності до статті 233 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.10.2019 року.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя І.Л.Кузнецова