ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2276/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання Фатєєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позовну заяву Фірми LONGRAN ANKASTRE SISTEMLERI SANAYI TIC.LTD.STI (Туреччина, BARBAROS HAYRETTIN PASA MAN. 1992.SOK.NO.: 14/108, 34522, ESENYURT, ISTANBUL, TURKEY)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Модесста (67832, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Великодолинське, вул. Паркова, буд. 37, )

про стягнення 162628,03 дол. США, що еквівалентно 4161700,08 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Селюков П.В., діє на підставі ордеру

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Фірма LONGRAN ANKASTRE SISTEMLERI SANAYI TIC.LTD.STI (Туреччина) звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Модесста про стягнення 162628,03 дол. США, що еквівалентно 4161700,08 грн.

Позовні вимоги фірми LONGRAN ANKASTRE SISTEMLERI SANAYI TIC.LTD.STI (Туреччина) обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за контрактом №7 від 22.03.2010.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 11.09.2019 о 16:30.

05.09.2019 за вх.№17876/19 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатковими документами, які залучено судом до матеріалів справи. У відзиві відповідач зазначив, що дійсно існує прострочена заборгованість перед позивачем за контактом №7 від 22.03.2010 у розмірі 162628,03 дол. США, яка виникла через скрутне становище ТОВ Модесста.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.09.2019 закрито підготовче провадження у справі №916/2276/19; призначено справу до розгляду по суті в засіданні суду на 26.09.2019 о 11:30.

У судовому засіданні 26.09.2019 позивач наполягав на задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 26.09.2019 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 25.09.2019 за вх.№19609/19 до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника відповідача, яка у судовомузасіданні 26.09.2019 судом у протокольній формі задоволена.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

22.03.2010 року між Фірмою «LONGRAN MUTFAK SANAYI TICARET LTD. SТІ.» (Туреччина) (продавець), яку в подальшому перейменовано на «LONGRAN ANKASTRE SlSTEMLERI SANAYI ТЇС. LTD. STL», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Модесста» (покупець) укладений контракт №7, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар - кухонне обладнання згідно виставлених інвойсів.

Згідно з п.2.1 контракту валютою дійсного контракту є долари США. Сторони домовились, що в разі, якщо виставлений інвойс буде в іншій валюті, оплата може бути здійснена як в валюті, зазначеній в інвойсі, так і в доларах США, по курсу НБУ на день оплати.

У відповідності до п.2.2 контракту загальна вартість контракту складає 1000000 (один мільйон) доларів США, включаючи вартість тари, упаковки, маркування та транспортування.

За п.2.3 контракту ціна товару, що поставляється за даним контрактом, може змінюватись на кожну окрему партію протягом дії даного контракту.

Як визначено у п.2.4 контракту, покупець здійснює 100% або часткову передоплату за товар шляхом банківського перерахунку грошових коштів на рахунок продавця, згідно виставленого інвойсу.

У відповідності до п.2.5 контракту у разі відвантаження товару продавцем без передоплати, покупець зобов`язується протягом 90 банківських днів з моменту отримання товару оплатити суму, вказану в інвойсі в повному обсязі єдиним платежем або частками. Датою отримання товару вважається дата відмітки митниці в ВМД (вантажній митній декларації) або оригіналі коносаменту.

Згідно з п.2.6 контракту при відсутності якогось документа та/або, якщо рахунок чи додані до нього документи через недостатність даних, які містяться в них не дозволяють визначити кількість чи сорт, якість або вартість товару, покупець має право відмовитись від оплати по рахунку продавцю до надання документів або даних на товар, яких не вистачає.

За п.2.7 контракту всі витрати та збори, включаючи митні збори та платежі (мито), по укладенню та виконанню даного контракту сплачуються кожною стороною на своїй території.

У відповідності до п.3.1 контракту умови поставки - CIF Іллічівськ, у відповідності до правил «ИНКОТЕРМС 2000».

Як визначено у п.3.2 контракту, продавець забезпечує транспортування всієї партії товару морським або іншими видами транспорту до пункту призначення.

Згідно з п.3.3 контракту відвантаження проданого товару має бути здійснено не пізніше 30 днів після погодження сторонами комплектності поставки.

Відповідно до п.7.1 контракту рекламації відносно кількості заявляються протягом 7 днів, у відношенні якості товару можуть бути заявлені покупцем продавцю протягом шести місяців з моменту надходження товару на склад покупця, а у відношенні товарів, на які надається гарантія - в межах строку гарантії.

За п.9.1 контракт (в редакції Доповнення до контракту від 10.10.2016) всі спори, які можуть виникнути з даного контракту, будуть вирішуватись шляхом переговорів сторін. В разі, якщо сторони не дійшли згоди, справа передається на розгляд до господарського суду за місцезнаходженням відповідача.

У відповідності до п.10.6 даний контракт набирає чинності з моменту його підписання та є дійсним до повного виконання зобов`язань сторонами.

На виконання умов контракту №7 від 22.03.2010 продавцем було поставлено, а покупцем прийнято товар на загальну суму 724240,93 доларів США, що підтверджується коносаментами, митними деклараціями, інвойсами, актами звірки взаєморозрахунків, зокрема, позивач надав до суду копії митної декларації від 12.02.2019; митної декларації від 31.01.2019 з перекладом; інвойса від 30.01.2019; коносаменту від 31.01.2019 з перекладом; копії митної декларації від 30.08.2018; інвойса від 08.08.2018; коносаменту від 15.08.2018 з перекладом; митної декларації від 09.08.2018 з перекладом; копії митної декларації від 22.12.2017; інвойса від 29.11.2017; коносаменту від 01.12.2017 з перекладом; митної декларації від 29.11.2017 з перекладом; копії митної декларації від 02.11.2017; інвойса від 13.10.2017; коносаменту від 20.10.2017 з перекладом; митної декларації від 16.10.2017 з перекладом; копії митної декларації від 14.06.2017; інвойса від 15.05.2017; коносаменту від 19.05.2017 з перекладом; митної декларації від 15.05.2017 з перекладом; копії митної декларації від 22.11.2016; інвойса від 09.11.2016; коносаменту від 12.11.2016 з перекладом; митної декларації від 10.11.2016 з перекладом; копії митної декларації від 19.07.2016; інвойса від 30.06.2016; коносаменту від 01.07.2016 з перекладом; митної декларації з перекладом; копії митної декларації від 10.11.2015; інвойса від 20.10.2015; коносаменту від 24.10.2015 з перекладом; копії митної декларації від 07.05.2015; інвойса від 02.04.2015; коносаменту від 11.04.2015 з перекладом; копії митної декларації від 31.10.2014; інвойса від 23.10.2014; коносаменту від 11.04.2014 з перекладом; копії митної декларації від 05.08.2014; інвойса від 17.07.2014; коносаменту від 24.07.2014 з перекладом; копії митної декларації від 19.03.2014; інвойса від 27.02.2014; коносаменту від 06.03.2014 з перекладом; копії митної декларації від 11.12.2013; інвойса від 28.11.2013; коносаменту з перекладом; копії митної декларації від 26.09.2013; інвойса від 11.09.2013; коносаменту з перекладом; копії митної декларації від 31.05.2013; інвойса від 15.05.2013; коносаменту з перекладом; копії митної декларації від 14.03.2013; інвойса від 27.02.2013; коносаменту з перекладом; копії митної декларації від 06.11.2012; інвойса від 17.10.2012; коносаменту з перекладом; копії митної декларації від 04.10.2012; інвойса від 20.09.2012; коносаменту від 19.08.2012 з перекладом; копії митної декларації від 11.03.2011; інвойса від 23.02.2011; коносаменту з перекладом; копії митної декларації від 22.02.2011; інвойса від 08.02.2011; коносаменту з перекладом; копії митної декларації від 03.02.2011; інвойса від 19.01.2011; коносаменту з перекладом; копії митної декларації від 23.11.2010; інвойса від 10.11.2010; коносаменту з перекладом; копії митної декларації від 23.11.2010; інвойса від 08.11.2010; коносаменту з перекладом; копії митної декларації від 11.11.2010; інвойса від 26.10.2010; коносаменту з перекладом; копії митної декларації від 23.07.2010; інвойса від 08.07.2010; коносаменту від 14.07.2010 з перекладом; копії митної декларації від 29.06.2010; інвойса від 09.06.2010; коносаменту від 14.06.2010 з перекладом; копії митної декларації від 14.05.2010; інвойса від 28.04.2010; коносаменту від 03.05.2010 з перекладом; копії актів зведення взаєморозрахунків за періоди з 01.03.2010 по 31.12.2012, з 01.01.2013 по 31.12.2014, з 01.01.2015 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 31.03.2019.

Однак, не зважаючи на належне виконання договору позивачем, відповідач свої зобов`язання по оплаті вартості отриманого товару виконав лише частково, на суму 532907,63 дол. США.

Заборгованість відповідача станом на момент звернення з позовом складає 191333,30 дол. США (724240,93 загальна сума поставки) - 532907,63 (сума оплати), в т.ч. прострочена у розмірі 162628,03 дол. США.

Несплата відповідачем наявного боргу стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

На підставі ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за контрактом №7 від 22.03.2010, внаслідок чого є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 162628,03 дол. США., що еквівалентно 4161700,08 грн.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Фірми LONGRAN ANKASTRE SISTEMLERI SANAYI TIC.LTD.STI (Туреччина) задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Модесста (67832, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Великодолинське, вул. Паркова, буд. 37, ) на користь Фірми LONGRAN ANKASTRE SISTEMLERI SANAYI TIC.LTD.STI (Туреччина, BARBAROS HAYRETTIN PASA MAN. 1992.SOK.NO.: 14/108, 34522, ESENYURT, ISTANBUL, TURKEY) 162628 /сто шістдесят дві тисячі шістсот двадцять вісім/ дол США 03 центи, що еквівалентно 4161700 /чотири мільйони сто шістдесят одна тисяча сімсот/ грн. 08 коп. боргу та 62425 /шістдесят дві тисячі чотириста двадцять п`ять/ грн. 50 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 08 жовтня 2019 р.

Суддя Ю.С. Бездоля