ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

10 жовтня 2019 року Справа № 915/1337/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

представник заявника в судове засідання не з`явився,

представник боржника в судове засідання не з`явився,

розглянувши заяву №б/н від 23.09.2019 (вх.№15321/19 від 01.10.2019) Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК про виправлення описки у рішенні та наказі по справі №915/1337/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК, 49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ,

адреса для листування: 49027, а/с 1800, м. Дніпропетровськ,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Диняк Лідії Геннадіївни, АДРЕСА_1 ,

про: стягнення заборгованості за Договором банківського обслуговування б/н від 29.08.2013 у розмірі 29816 грн. 81 коп., -

01.10.2019 Акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТБАНК звернувся до Господарського суду Миколаївської області з заявою №б/н від 23.09.2019 в якій просить суд виправити описку у наказі та рішенні у справі №915/1337/15, а саме зазначити вірну дату народження боржника.

Представник стягувача в судове засідання 10.10.2019 не з`явився.

Представник боржника в судове засідання 10.10.2019 не з`явився.

У відповідності до вимог ч.3 ст.328 ГПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Так, рішенням Господарського суду Миколаївської області від 23.09.2015 року по справі №915/1337/15 позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Диняк Лідії Геннадіївни на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК 21736 грн. 71 коп., із яких: 12000 грн. заборгованість з повернення кредитних коштів; 5116 грн. 71 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 1620 грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом; 3000 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором; а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1827 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТБАНК оскаржило його до Одеського апеляційного господарського суду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.09.2015р. по справі № 915/1337/15 змінено, виклавши п. 2 його резолютивної частини в наступній редакції:

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Диняк Лідії Геннадіївни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, поштова адреса: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800, ) грошові кошти у загальній сумі 25219,89 грн., із яких 12000 грн. 00 коп. заборгованість з повернення кредитних коштів, 8599 грн. 89 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом, 1620 грн. 00 коп. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом, 3000 грн. 00 коп. - пені за прострочку виконання відповідачем його зобов`язання з повернення кредитних коштів, а також 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви."

В іншій частині рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.09.2015р. по справі № 915/1337/15 залишено без змін. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Диняк Лідії Геннадіївни на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2009 грн. 70 коп.

12.01.2016 року на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду було видано відповідні накази про стягнення вказаних сум.

10.11.2017 надійшла заява від Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про видачу дублікату наказів від 12 січня 2016 року, оскільки дані накази було втрачено. На підтвердження заявлених вимог заявником були надані суду наступні документи: довідка, про те, що накази господарського суду Миколаївської області у справі № 915/1337/15 було втрачено.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.11.2017 (суддя Коваль С.М.) заяву Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про видачу дублікату наказів задоволено та ухвалено видати дублікати наказів у справі №915/1337/15. На виконання зазначеної ухвали господарським судом видані відповідні дублікати наказів та направлені на адресу Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТБАНК.

23.04.2019 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТБАНК звернувся до господарського суду Миколаївської області з заявою №б/н від 23.01.2019 в якій просить суд поновити пропущений строк для пред`явлення наказу №915/1337/15 до виконання.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.05.2019 відновлено строк для пред`явлення до виконання наказу від 12.01.2016 виданого на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 у справі №915/1337/15.

01.10.2019 Акціонерне товариство Комерційний банк ПРИВАТБАНК звернувся до Господарського суду Миколаївської області з заявою №б/н від 23.09.2019 в якій просить суд виправити описку у наказі та рішенні у справі №915/1337/15, а саме зазначити вірну дату народження боржника.

У відповідності до вимог ч.1, 2 ст. 243, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Згідно ст. 328 ГПК України, - суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

У відповідності до ч.1 ст.2 Цивільного кодексу України, учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).

Статус фізичної особи підприємця це юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) за умови їх державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Згідно з п.2 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802, (далі- Інструкція) виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону.

При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пунктів 3, 4 частини першої статті 4 Закону державний виконавець враховує, зокрема:

- повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства;

- ім`я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни, в національній традиції яких немає звичаю зафіксовувати по батькові, мають право записувати в паспорті лише ім`я та прізвище, а у свідоцтві про народження - імена батька та матері.

Враховуючи вищевикладене, в розумінні п.3 ч.1 ст.4 Закону України Про виконавче провадження зазначення дати народження стосується виключно боржника-фізичної особи, у спірному випадку боржником за наказом Господарського суду Миколаївської області від 12.01.2016 є фізична особа-підприємець Диняк Лідія Геннадіївна, ідентифікуючою ознакою якої є індивідуальний податковий номер (у даному випадку ІПН НОМЕР_1 ). Таким чином, до фізичних осіб-підприємців вимога щодо зазначення дати народження не має застосовуватись.

Суд не вбачає порушень статті 4 Закону України Про виконавче провадження через те, що в наказі господарського суду не зазначено дати народження боржника, оскільки в даному випадку судовий наказ видано щодо суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця, ідентифікуючою ознакою якого є індивідуальний податковий номер, а не щодо фізичної особи, тому в даному випадку обов`язковим реквізитом за приписами пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України Про виконавче провадження є ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стягувача та боржника.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Отже, виходячи із наведеного вище, й про що прямо вказано у зазначених нормах, які спрямовані на врегулювання питання щодо вимог до оформлення наказу, винесення та виконання виконавчого документа, суд констатує, що резолютивна частини наказу (виконавчого документу) має відтворювати резолютивну частину рішення, на виконання якого цей наказ було видано та містити ідентифікуючі дані учасників процесу, що сприяє швидкому та безпосередньому виконанню наказу саме по відношенню до боржника та стягувача.

Крім того, відповідно до ч. 1, 6 ст.9 Закону України Про виконавче провадження, єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Єдиний реєстр боржників містить такі відомості:

прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи.

Таким чином, Закон розділяє поняття фізичної особи та особи, відомості про яку внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

До останніх осіб відносяться і фізичні особи-підприємці.

За таких обставин, до фізичних осіб-підприємців вимога щодо зазначення дати народження не має застосовуватись.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 243, 328 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви №б/н від 23.09.2019 (вх.№15321/19 від 01.10.2019) Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК про виправлення описки у рішенні та наказі по справі №915/1337/15 відмовити.

2. Ухвалу надіслати сторонам по справі.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена у відповідності до п.23 ч.1 ст.255 ГПК України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.10.2019

Суддя Н.О.Семенчук