ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019м. ДніпроСправа № 904/887/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Михайлової К.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Прайм", Дніпропетровська область м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона 788", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 124 469,29 грн

Представники:

від позивача (за первісним позовом): Агафонова Т.О., керівник, виписка з ЄДР;

від позивача (за первісним позовом): Тютюнник В.А., довіреність № б/н від 01.07.2019;

від відповідача (за первісним позовом): не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Прайм" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона 788" про стягнення 121 425,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору поставки №13ТПК/17 від 13.02.2017, в частині здійснення оплати вартості поставленої продукції в строк, встановлений п.4.3. договору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 02.04.2019.

02.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Прайм" подало до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона 788" 124 469,29 грн., з яких: 94 041,67 грн. - основний борг, 21 555,69 грн. - пеня, 1 801,91 грн. - 3% річних, 7 070,02 грн. - інфляційні втрати.

В судовому засіданні 02.04.2019 оголошено перерву до 18.04.2019.

10.04.2019 відповідачем поданий зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія «Прайм» про зобов`язання замінити товар, поставлений на підставі договору поставки №13ТПК/17 від 13.02.2017 на загальну суму 89 639,35 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона 788» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія «Прайм» про зобов`язання замінити товар, поставлений на підставі договору поставки №13ТПК/17 від 13.02.2017 на загальну суму 89 639,35 грн. залишена без руху. Товариству з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона 788» встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому розмірі (доплатити 159,00 грн.) та порядку.

10.04.2019 ОСОБА_1 подала зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Прайм" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона 788" про визнання недійсним договору поставки №13ТПК/17 від 13.02.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 зустрічна позовна заява (вх. №1498/19 від 10.04.2019) про визнання недійсним договору поставки №13ТПК/17 від 13.02.2017 була повернута ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.49, ч.1, 6 ст.180 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 18.04.2019 оголошено перерву до 25.04.2019.

18.04.2019 ОСОБА_1 подала через канцелярію суду апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 у справі № 904/887/19.

Ухвалою суду від 19.04.2019 (суддя Соловйова А.Є.) зупинено провадження у справі № 904/887/19 до перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 у справі № 904/887/19 в порядку апеляційного провадження.

23.04.2019 позивач за зустрічним позовом подав клопотання про усунення недоліків зустрічної позовної заяви, до якого додана квитанція №714864 від 22.04.2019 про сплату судового збору в сумі 159,00 грн.

Ухвалою суду від 26.04.2019 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована пересувна механізована колона 788» про зобов`язання замінити товар до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія «Прайм», постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 про повернення зустрічної позовної заяви у справі № 904/887/19 залишено без змін.

05.07.2019 справа № 904/887/19 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2019 № 1215 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи 904/887/19, у зв`язку із перебуванням судді Соловйової А.Є. у тривалій відпустці.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 26.07.2019 справу № 904/887/19 передано судді Мілєвій Ірині Вікторівні.

Ухвалою суду від 29.07.2019 поновлено провадження у справі № 904/887/19. Прийнято справу 904/887/19 до свого провадження та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, яке відбудеться 20.08.2019.

20.08.2019 у підготовче засідання з`явився представник позивача (за первісним позовом).

20.08.2019 у підготовче засідання не з`явився представник відповідача (за первісним позовом), про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду), яке отримано 06.08.2019.

20.08.2019 суду ухвалив відкласти підготовче засідання на 10.09.2019.

22.08.2019 позивач (за первісним позовом) подав до суду відзив на зустрічну позовну заяву.

10.09.2019 позивач (за первісним позовом) подав до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 10.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 09.10.2019.

У судове засідання 09.10.2019 з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 09.10.2019 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином 18.09.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду).

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона 788" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Прайм" (постачальник) було укладено поставки № 13ТПК/17 (далі - договір).

Керуючись ст.ст. 6, 202, 203, 626, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 179, 265 Господарського кодексу України та чинним законодавством України, постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, що визначені у цьому договорі, поставити покупцю наступну продукцію виробничо-технічного призначення та товари народного споживання (надалі продукцію); мастила для автомобілів, товари автохімії, автозапчастини, а покупець зобов`язується в порядку і на умовах, що визначені в цьому договорі, прийняти та оплатити таку продукцію (п. 1.1. договору).

Загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим договором, її дольове співвідношення (асортимент, номенклатура тощо) за сортами, групами, видами, марками, розмірами визначаються та узгоджується сторонами договору на підставі комерційних пропозицій постачальника з наступним замовленням покупця, яке передається постачальнику факсимільним зв`язком, електронною поштою чи кур`єром та, в подальшому, відображається у видатковій накладній на відповідну партію продукції. Замовлення покупця вважається узгодженим з моменту виставлення постачальником рахунку-фактури на оплату відповідної партії продукції, що передається факсимільним зв`язком, електронною поштою чи кур`єром (п. 1.2. договору).

Постачання товару здійснюється в рамках наступних базисів постачанням: а) СТР - пункт призначення, вказаний покупцем в заявці на відвантаження товару, постачання транспортом і за рахунок постачальника; б) ЕХW - склад постачальника (резервуар нафтобази зберігання, вказаний посчтачальником) вивіз товару транспортом (та за рахунок) покупця. Базис постачання тої чи іншої партії товару визначається згідно заявки на постачання товару, поданої з боку покупця (п. 2.1. договору).

Зобов`язання постачальника щодо поставки продукції (партії продукції) вважаються виконаними після підписання довіреною особою покупця видаткової накладної на продукцію (партії продукції) (п. 2.2. договору).

Перехід права власності на продукцію (партію продукції), що поставляється за цим договором, від постачальника до покупця відбувається в момент прийняття продукції (партії продукції) уповноваженим на такі дії представником покупця у пункті поставки згідно умов цього договору (п. 2.3. договору).

Форма розрахунків: безготівкова, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, що вказаний в цьому договорі; готівкова; інші форми розрахунків, що не заборонені чинним законодавством України (п. 4.1. договору).

Розрахунки за даною угодою здійснюються в національній валюті України, на підставі наданих постачальником рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах відтермінування платежу терміном 20 (двадцять) банківських днів з дня отримання продукції, на 100% від вартості партії товару (п. 4.2. договору).

Постачальник встановлює максимальний ліміт заборгованості покупця за отриманий, але не оплачений товар в сумі 60 000 гривень, в тому числі ПДВ 20% (п. 4.3. договору).

В платіжних дорученнях на перерахування коштів за продукцію (партію продукції) покупець в обов`язковому порядку повинен вказувати номер та дату даного договору або номер та дату рахунку-фактури на оплату відповідної партію продукції (п. 4.8. договору).

Днем оплати коштів є день зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника або день надходження готівкових коштів постачальнику. Розрахунки за продукцію провадяться в гривнях (п. 4.9. договору).

За порушення умов договору винна сторона несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п. 6.1. договору).

При простроченні оплати продукції (партії продукції) покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості товару (партії товару) (п. 6.2. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до завершення всіх взаєморозрахунків за даним договором (п. 8.1. договору).

01.06.2018 підписано Додаткову угоду до договору (а.с. 47), в якій сторони дійшли згоди внести зміни та викласти в новій редакції наступні пункти договору:

"4.1. Форма розрахунків: безготівкова, шляхом перерахування покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, що вказані в цьому договорі; готівкова; інші форми розрахунків, що не заборонені чинним законодавством України.";

"4.2. Розрахунки за даною угодою здійснюються в національній валюті України, на підставі наданих постачальником рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах відтермінування платежу терміном 20 (двадцять) банківських днів з дня отримання продукції, на 100% від вартості партії товару.";

"4.3. Постачальник встановлює максимальний ліміт заборгованості покупця за отриманий, але не оплачений товар в сумі 70 000,00 гривень, в тому числі ПДВ 20%.";

"4.4. При порушенні покупцем фінансової дисципліни постачальник має право в односторонньому порядку змінити умови розрахунків оплати за товар на спеціальні умови: 100% передплати за вартість товару, при цьому спеціальні умови діють не більше 20 банківських днів.";

"4.5. У випадку якщо порушення фінансової дисципліни, викладені у п. 4.2., п. 4.З., цієї угоди у 20 денний термін згідно п. 4.4. не було усунено- подальше постачання товару покупцеві не можливе, та припиняється постачальником, про що постачальник має повідомити покупця письмово шляхом надсилання електронного, факсимільного або поштового повідомлень.";

"4.6. У разі перевищення ліміту заборгованості, встановленого п. 4.3. договору, а також, в разі якщо на момент надходження передоплати за певну поставку товару у покупця є заборгованість за раніше виробленим відвантаженням за договором або іншим специфікаціям, постачальник має право провести погашення зазначеної заборгованості з коштів останнього платежу, що надійшов.";

"4.7. За умови поставки товару на умовах попередньої оплати, розрахунки за товар здійснюються на підставі рахунку постачальника, який є дійсний та повинен бути оплачений протягом 3-х робочих днів. При цьому день сплати вважається день коли відправлений платіж був зарахований на банківський рахунок постачальника. У разі затримки оплати по виставленому рахунку, продавець має право провести перерахунок товару за новими відпускними цінами. За умови надання покупцеві відстрочки в оплаті товару, розрахунки за поставлений товар здійснюються на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури.";

"4.8. В платіжних дорученнях на перерахування коштів за продукцію (партію продукції) покупець в обов`язковому порядку повинен вказувати номер та дату даного договору або номер та дату рахунку-фактури на оплату відповідної партії продукції.";

"4.9. Днем оплати коштів є день зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника або день надходження готівкових коштів постачальнику. Розрахунки за продукцію провадяться в гривнях.". Термін дії договору продовжено до « 31» грудня 2018 р.

Позивач за первісним позовом зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 95 274,38 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні:

- РНО-000473 від 21.06.2018 про поставку товару на суму 34 711,42 грн. з ПДВ (а.с. 48);

- РНО-000572 від 17.07.2018 про поставку товару на суму 1 788,94 грн. з ПДВ (а.с. 48);

- РНО-000571 від 17.07.2018 про поставку товару на суму 12 292,80 грн. з ПДВ (а.с. 49);

- РНО-000576 від 19.07.2018 про поставку товару на суму 7 601,28 грн. з ПДВ (а.с. 49);

- РНО-000614 від 01.08.2018 про поставку товару на суму 38 879,94 грн. з ПДВ (а.с. 50).

Позивач за первісним позовом виставив відповідачу рахунки-фактури:

- № ОС-0000391 від 30.05.2018 на суму 89 639,35 грн. (а.с. 53);

- № ОС-0000529 від 17.07.2018 на суму 19 894,08 грн. (а.с. 51);

- № ОС-0000563 від 01.08.2018 на суму 38 879,94 грн. (а.с. 52).

Відповідно до п. 4.2. договору в редакції Додаткової угоди від 01.06.2018 розрахунки за даною угодою здійснюються в національній валюті України, на підставі наданих постачальником рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах відтермінування платежу терміном 20 (двадцять) банківських днів з дня отримання продукції, на 100% від вартості партії товару.

Враховуючи викладене, відповідно до п. 4.2. договору відповідач повинен був сплатити за поставлений товар:

- за накладною РНО-000473 від 21.06.2018 суму 34 711,42 грн. у строк до 19.07.2018 включно (21.06.2018 + 20 банківських днів);

- за накладною РНО-000572 від 17.07.2018 суму 1 788,94 грн. у строк до 14.08.2018 включно (17.07.2018 + 20 банківських днів);

- за накладною РНО-000571 від 17.07.2018 суму 12 292,80 грн. у строк до 14.08.2018 включно (17.07.2018 + 20 банківських днів);

- за накладною РНО-000576 від 19.07.2018 суму 7 601,28 грн. у строк до 16.08.2018 включно (19.07.2018 + 20 банківських днів);

- за накладною РНО-000614 від 01.08.2018 суму 38 879,94 грн. у строк до 29.08.2018 включно (01.08.2018 + 20 банківських днів).

Позивач за первісним позовом зазначає, що рахунок-фактуру № ОС-0000391 від 30.05.2018 на суму 89 639,35 грн. відповідачу виставлено на оплату поставленого товару за видатковими накладними:

- № РНО-000405 від 01.06.2018 про поставку товару на суму 43 119,10 грн.;

- № РНО-000406 від 01.06.2018 про поставку товару на суму 10 019,89 грн.;

- № РНО-000473 від 21.06.2018 про поставку товару на суму 34 711,42 грн.;

- № РНО-000572 від 17.07.2018 про поставку товару на суму 1 788,94 грн.

Господарський суд зазначає, що накладні № РНО-000405 від 01.06.2018 та № РНО-000406 від 01.06.2018 в матеріалах справи відсутні.

Позивач за первісним позовом зазначає, що на підставі рахунку № ОС-0000391 від 30.05.2018 відповідач в порушення умов договору частково оплатив поставлений товар на загальну суму 54 371,85 грн., на підтвердження чого надав:

- платіжне доручення № 880 від 13.07.2018 (а.с. 54), про сплату позивачу 25 000,00 грн., з призначенням платежу: «за ПММ, згідно рах. № ОС-0000391 (30.05.2018)»;

- платіжне доручення № 901 від 23.07.2018 (а.с. 56), про сплату позивачу 29 371,85 грн., з призначенням платежу: «за ПММ, згідно рах. № ОС-0000391 (30.05.2018)».

Таким чином, поставлений за видатковими накладними № РНО-000405 від 01.06.2018, № РНО-000406 від 01.06.2018, № РНО-000473 від 21.06.2018 та № РНО-000572 від 17.07.2018 товар залишився неоплачений на суму 35 267,50 грн.

Позивач за первісним позовом зазначає, що поставлений за видатковими накладними РНО-000571 від 17.07.2018, РНО-000576 від 19.07.2018 та РНО-000614 від 01.08.2018 товар на загальну суму 58 774,02 грн. відповідачем в порушення умов договору не оплачений взагалі.

Позивач за первісним позовом в позовній заяві зазначає, що враховуючи викладене, у відповідач виникла заборгованість у розмірі 94 041,52 грн. (35 267,50 грн. + 58 774,02 грн.), однак в поданій позивачем заяві про збільшення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача 94 041,67 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач за первісним позовом направив відповідачу Вимогу про сплату заборгованості № 01/10/2018 від 01.10.2018 (а.с. 58-61), в якій вимагав сплатити заборгованість у розмірі 94 041,52 грн.

В якості доказу направлення вказаної вимоги на адресу відповідача позивач за первісним позовом надав копії опису вкладення (а.с. 62), фіскального чеку та накладної Укрпошти (а.с. 63).

Відповідно до Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 63) відповідач за первісним позовом отримав вказане поштове відправлення 12.10.2018.

Однак, як зазначає позивач за первісним позовом, відповідач відповідь на вимогу не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 94 041,52 грн. відповідач за первісним позовом не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, первісні позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 94 041,52 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 21 555,69 грн. за загальний період з 20.07.2018 по 01.04.2019.

Відповідно до п. 6.2. договору при простроченні оплати продукції (партії продукції) покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості товару (партії товару).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п. 3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Договором передбачено стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання.

Також позивач за первісним позовом нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за загальний період з 20.07.2018 по 01.04.2019 у розмірі 1 801,91 грн. та інфляційні втрати у розмірі 7 070,02 грн. за той же період.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку позивача за первісним позовом та встановлено, що розмір пені та 3 % річних позивачем розраховано не вірно, а саме: при здійснені розрахунків на заборгованість за накладними РНО-000572 від 17.07.2018, РНО-000571 від 17.07.2018 та РНО-000576 від 19.07.2018, позивачем використано неправильну початкову дату періодів нарахування.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач за первісним позовом нараховує пеню та 3% річних:

- на заборгованість за накладною РНО-000572 від 17.07.2018 на суму 1 788,94 грн. за період з 14.08.2018;

- на заборгованість за накладною РНО-000571 від 17.07.2018 на суму 12 292,80 грн. за період з 14.08.2018;

- на заборгованість за накладною РНО-000576 від 19.07.2018 на суму 7 601,28 грн. за період з 16.08.2018.

Як вказано вище, відповідно до п. 4.2. договору в редакції Додаткової угоди від 01.06.2018 розрахунки за даною угодою здійснюються в національній валюті України, на підставі наданих постачальником рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах відтермінування платежу терміном 20 (двадцять) банківських днів з дня отримання продукції, на 100% від вартості партії товару.

Враховуючи викладене, відповідно до п. 4.2. договору відповідач повинен був сплатити за поставлений товар:

- за накладною РНО-000572 від 17.07.2018 суму 1 788,94 грн. у строк до 14.08.2018 включно (17.07.2018 + 20 банківських днів);

- за накладною РНО-000571 від 17.07.2018 суму 12 292,80 грн. у строк до 14.08.2018 включно (17.07.2018 + 20 банківських днів);

- за накладною РНО-000576 від 19.07.2018 суму 7 601,28 грн. у строк до 16.08.2018 включно (19.07.2018 + 20 банківських днів).

Таким чином, першим днем прострочення виконання зобов`язання з оплати поставленого товару, а відповідно і початковою датою періоду нарахування пені та 3% річних:

- за накладною РНО-000572 від 17.07.2018 буде 15.08.2018;

- за накладною РНО-000571 від 17.07.2018 буде 15.08.2018;

- за накладною РНО-000576 від 19.07.2018 буде 17.08.2018.

Також при розрахунку пені позивачем за первісним позовом не враховано приписи ч. 6 ст.232 Господарського Кодексу України, відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 17 015,92 грн. та 3 % річних у розмірі 1 800,13 грн.

Щодо нарахованого розміру інфляційних втрат.

Господарський суд зазначає, що розмір інфляційних втрат позивачем за первісним позовом розраховано не правильно. Відповідно до перерахунку, виконаного господарським судом, розмір інфляційних втрат є більшим, ніж заявлено позивачем. Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення інфляційних втрат в заявленому позивачем за первісним позовом розмірі.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню первісні позовні вимоги про стягнення з відповідача 119 927,59 грн., з яких: 94 041,52 грн. - основний борг, 17 015,92 грн. - пеня, 1 800,13 грн. - 3% річних, 7 070,02 грн. - інфляційні втрати.

Також позивач за первісним позовом просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем за первісним позовом долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 02/01/19 від 02.01.2019 укладений між позивачем за первісним позовом та адвокатом Тютюнник Валентиною Анатоліївною, Акт № 1 від 26.04.2019 наданих послуг по договору про надання правової допомоги № 02/01/19 від 02.01.2019, рахунок на оплату № 1 від 26.04.2019, Акт № 2 від 30.08.2019 наданих послуг по договору про надання правової допомоги № 02/01/19 від 02.01.2019, рахунок на оплату № 2 від 30.08.2019, платіжне доручення № 1370 від 02.05.2019 про сплату адвокату Тютюнник Валентині Анатоліївни грошових коштів у розмірі 6 000,00 грн., з призначення платежу: «за правову допомогу по суду за договором № 02/01/19 від 02.01.2019», платіжне доручення № 1806 від 30.08.2019 про сплату адвокату Тютюнник Валентині Анатоліївни грошових коштів у розмірі 7 000,00 грн., з призначення платежу: «за правову допомогу по суду за договором № 02/01/19 від 02.01.2019»; свідоцтво серії ДП №3414 від 14.07.2017.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідного клопотання відповідачем за первісним позовом не було подано.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених первісних позовних вимог: на позивача 474,50грн. (3,65%), на відповідача 12525,50 грн. (96,35 %).

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору за подання до суду первісної позовної заяви покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 70,12грн. (3,65%), на відповідача 1850,88грн. (96,35%).

Відповідач подав до суду зустрічний позов, в якому просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія «Прайм» замінити товар, поставлений на підставі договору поставки №13ТПК/17 від 13.02.2017 на загальну суму 89 639,35 грн.

13.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона 788" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Прайм" (постачальник) було укладено поставки № 13ТПК/17 (далі - договір).

Керуючись ст.ст. 6, 202, 203, 626, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 179, 265 Господарського кодексу України та чинним законодавством України, постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, що визначені у цьому договорі, поставити покупцю наступну продукцію виробничо-технічного призначення та товари народного споживання (надалі продукцію); мастила для автомобілів, товари автохімії, автозапчастини, а покупець зобов`язується в порядку і на умовах, що визначені в цьому договорі, прийняти та оплатити таку продукцію (п. 1.1. договору).

Якість продукції повинна відповідати вимогам ДСТУ, технічним умовам заводу-виробника і підтверджуватись документами, передбаченими діючим законодавством (п. 2.5. договору).

Продукція повинна бути поставлена згідно переліку, вказаному у видатковій накладній (п. 2.6. договору).

Прийом продукції за кількістю здійснюється відповідно до товаросупроводжувальних документів та згідно вимог Інструкції № П-6 від 15.06.65 р. «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю» (в редакції Постанов Держарбітражу СРСР від 29.12.73 № 81, від 14.11.74 № 98, від 23.07.75 № 115). Приймання продукції за якістю здійснюється згідно вимог Інструкції № П-7 від 25.04.66 «Про Порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю» (в редакції Постанов Держарбітражу СРСР від 29.12.73 № 81, від 14.11.74 № 98, від 23.07.75 № 115), за участі представника постачальника (п. 3.1. договору).

Виявлені під час прийому поставленої продукції недоліки (нестача, втрата товарного вигляду та інше) оформляються відповідним Актом, який набуває вигляду первинного документу після підписання його представниками сторін (п. 3.2. договору).

Постачальник повинен здійснити заміну продукції, яка не відповідає умовам цього договору щодо якості та комплектності на належну у строк не більше 5 робочих днів, з моменту отримання письмової вимоги покупця, а у випадку відсутності аналогічної продукції здійснити повернення отриманих за неї коштів в строки надані постачальнику для заміни продукції (п. 3.6. договору).

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що на підставі укладеного договору поставки товару постачальником було передано (поставлено) у власність покупця товар на загальну суму 89 639,35 грн.

Однак, позивач за зустрічним позовом не вказав за якими саме накладними було здійснено поставки товару, не долучив до матеріалів зустрічної позовної заяви жодних первинних документів (видаткових накладних, Актів приймання-передачі тощо).

Відповідно до умов п. 2.5. договору якість продукції повинна відповідати вимогам ДСТУ, технічним умовам заводу-виробника і підтверджуватись документами, передбаченими діючим законодавством.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що переданий у власність покупцю товар у період з червня по серпень 2018 року, зокрема, мастило, олива моторна, олива гідравлічна, охолоджуюча рідина, мастило консистентне, не відповідали заявленим постачальником стандартам якості, що є порушенням умов укладеного договору поставки товару. Вказане призвело до порушення прав та інтересів покупця. У зв`язку із тим, що якість товару фактично унеможливлює його використання для цілей покупця, позивач за зустрічним позовом просить суд зобов`язати ТОВ "ТВК Прайм" замінити товар, поставлений на підставі договору поставки № 13ТПК/17 від 13.02.2017 на загальну суму 89 639,35 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України).

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України).

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети (ч. 2 ст. 673 Цивільного кодексу України).

Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 675 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару (ч. 1 ст. 678 Цивільного кодексу України).

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару (ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України).

Постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7 затверджено "Інструкцію про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю" (далі - Інструкція).

Ця Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектності, а також тари під продукцією чи товарами (п. 1. Інструкції).

Приймання продукції за якістю і комплектності проводиться на складі одержувача в такі строки при міжміських поставках - не пізніше 20 днів, а швидкопсувної продукції - не пізніше 24 год. після видачі продукції органом транспорту чи надходження її на склад одержувача при доставці продукції постачальником чи при вивезенні продукції одержувачем (пп. а п 6. Інструкції).

Відповідно до п. 9. Інструкції прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції.

Акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, який знайшов приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов`язковими для сторін правилами. Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби або зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну (п. 9. Інструкції).

Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому цією Інструкцією якщо інше не передбачено Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами і договором (п. 33. Інструкції).

При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншого однорідної продукцією. При одномісцевій поставці виклик представника виготовлювача (відправника) і його явка для участі в перевірці якості і комплектності продукції і складання акта є обов`язковими (п. 16. Інструкції).

Згідно з п. 17. Інструкції у повідомленні про виклик, направленому виробника (відправника), має бути зазначено: найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документа, якщо до моменту виклику рахунок не отримана; основні недоліки, виявлені в продукції; час, на який призначено приймання продукції за якістю або комплектності (в межах встановленого для приймання терміну); кількість продукції неналежної якості або некомплектної продукції.

Повідомлення про виклик представника виготовлювача (відправника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, а в відношенні швидко псується негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки встановленим вимогам, якщо інші терміни не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами чи договором (п. 18. Інструкції).

Представник одномісцевого виготовлювача (відправника) зобов`язаний з`явитися за викликом одержувача не пізніше ніж на наступний день, а по швидко псується, - не пізніше 4 годин після отримання виклику, якщо в ньому не вказаний інший термін явки (п. 19. Інструкції).

Відповідно до п. 20. Інструкції при неявці представника виготовлювача (відправника) на виклик одержувача (покупця) в установлений термін і у випадках, коли виклик представника іногороднього виготовлювача (відправника) не є обов`язковим, перевірка якості продукції проводиться представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю.

При відсутності відповідної інспекції за якістю або бюро товарних експертиз в місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або неявці його за викликом одержувача (покупця) перевірка проводиться:

а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником або заступником керівника цього підприємства (організації), або

б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником або заступником керівника підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського або місцевого комітету профспілки цього підприємства, або

в) односторонньо підприємством-одержувачем, якщо виготовлювач (відправник) дав згоду на односторонню приймання продукцій.

Згідно роз`яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення господарських спорів, пов`язаних з прийомкою продукції і товарів за кількістю та якістю» № 01-6/1106 від 12.10.1993 р., акт про неналежну якість продукції, складений за участю представників громадськості або іншого підприємства, вважається належним тільки у тих випадках, коли в місті знаходження одержувача така інспекція або бюро товарних експертиз відсутні або у разі їх відмови виділити експерта.

Господарський суд зазначає, що у місті Дніпро діє Дніпропетровська торгово-промислова палата.

Відповідно до п.5 абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що у разі неявки представника постачальника за викликом, приймання товару за якістю, а також складання Актів передбачених Інструкцією повинно відбуватися за участю представника Дніпропетровської торгово-промислової палати.

Відповідно до п. 29. Інструкції за результатами приймання продукції за якістю і комплектності з участю представників, зазначених в пп. 19 і 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції.

Акт повинен бути складений в день закінчення приймання продукції за якістю і комплектності.

У цьому акті має бути зазначено:

а) найменування одержувача продукції і його адреса;

б) номер і дата акта, місце приймання продукції, час початку і закінчення приймання продукції; у випадках, коли приймання продукції за участю представників, зазначених в пп. 19 і 20 цієї Інструкції, проведена з порушенням встановлених термінів приймання, в акті повинні бути вказані причини затримки приймання, час їх виникнення і усунення;

в) прізвища, ініціали осіб, які брали участь у прийманні продукції за якістю і в складанні акта, місце їх роботи, займані ними посади, дата і номер документа про повноваження поставітеля на участь в перевірці продукції за якістю і комплектності, а також вказівку про те, що ці особи ознайомлені з правилами приймання продукції за якістю;

г) найменування та адреси виробника (відправника) і постачальника;

д) дата і номер телефонограми або телеграми про виклик представника виготовлювача (відправника) або відмітка про те, що виклик виготовлювача (відправника) Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами або договором не передбачений;

е) номери і дати договору на поставку продукції, рахунки-фактури, транспортної накладної (коносамента) і документа, що посвідчує якість продукції;

ж) дата прибуття продукції на станцію (пристань, порт) призначення, час видачі вантажу органом транспорту, час розтину вагона, контейнера, автофургона і інших опломбованих транспортних засобів, час доставки продукції на склад одержувача;

з) номер і дата комерційного акта (акта, виданого органом автомобільного транспорту), якщо такий акт був складений при отриманні продукції від органу транспорту;

і) умови зберігання продукції на складі одержувача до складання акта;

к) стан тари і упаковки в момент огляду продукції, зміст зовнішньої маркування тари та інші дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, в чиїй упаковці пред`явлено продукція - виготовлювача або відправника, дата розтину тари і упаковки. Недоліки маркування, тари і упаковки, а також кількість продукції, до якого відноситься кожен з встановлених недоліків;

л) при вибірковій перевірці продукції - порядок відбору продукції для вибіркової перевірки із зазначенням підстави вибіркової перевірки (стандарт, технічні умови, Особливі умови поставки, інші обов`язкові правила і договір);

м) за чиїми пломбами (відправника або органу транспорту) відвантажена і отримана продукція, справність пломб, відбитки на них; транспортна отправительская маркування місць (за документами і фактично), наявність або відсутність пакувальних ярликів, пломб на окремих місцях;

н) кількість (вага), повне найменування та перерахування пред`явленої до огляду і фактично перевіреної продукції з виділенням продукції забракованої, що підлягає виправленню у виробника або на місці, в тому числі шляхом заміни окремих деталей, а також продукції, сорт якої не відповідає сорту, зазначеному в документі, що засвідчує її якість. Детальний опис виявлених недоліків та їх характер;

о) підстави, за якими продукція переводиться у нижчий сорт, з посиланням на стандарт, технічні умови, інші обов`язкові правила;

п) кількість некомплектної продукції і перелік відсутніх частин, вузлів і деталей і вартість їх;

р) номера стандартів, технічні умови, креслення, зразки (еталони), за якими проводилася перевірка якості продукції;

с) номер браковщіка підприємства-виробника продукції, якщо на продукції такий номер вказано;

т) проведений чи відбір зразків (проб) і куди вони спрямовані;

у) інші дані, по яких, на думку осіб, які беруть участь у прийманні, необхідно вказати в акті для підтвердження неналежної якості або некомплектності продукції;

ф) висновок про характер виявлених дефектів у продукції та причина їх виникнення.

Акт повинен бути підписаний всіма особами, які брали участь в перевірці якості і комплектності продукції. Особа, яка не згідне із змістом акта, зобов`язана підписати його із застереженням про свою незгоду і викласти свою думку. В акті перед підписом осіб, які брали участь у прийманні, повинно бути зазначено, що ці особи попереджені про те, що вони несуть відповідальність за підписання акта, що містить дані, що не відповідають дійсності (п. 30. Інструкції).

Акт, який встановлює неналежну якість або некомплектність продукції, складений за участю представників, зазначених в п. 20, подп. "А", "б" і "в", затверджується керівником підприємства-одержувача або його заступником не пізніше триденного терміну після складання акта (п. 32. Інструкції).

Докази укладення двостороннього Акту про приховані недоліки та Акту про фактичну якість і комплектність отриманої продукції складених за участю представника постачальника чи представника Дніпропетровської торгово-промислової палати в матеріалах справи відсутні.

Докази проведення Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона 788" експертизи щодо перевірки якості товару чи з`ясування причин його псування експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю не надано.

Враховуючи вищевикладене, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона 788" не дотримано зазначені вище вимоги Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої Постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7, а також враховуючи те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона 788" не проводилось експертне дослідження продукції щодо її відповідності заявленим вимогам якості, у господарського суду відсутня можливість встановити чи підтвердити факт поставки відповідачем за зустрічним позовом позивачу неякісної продукції.

Покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 680 Цивільного кодексу України).

Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 674 Цивільного кодексу України).

Обов`язок доведення факту передання товару з недоліками відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладено на позивача (покупця).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки позивачем за зустрічним позовом належними, достовірними та достатніми доказами не доведено факт здійснення поставки йому неякісного товару, зустрічні позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача за зустрічним позовом замінити товар, поставлений на підставі договору поставки № 13ТПК/17 від 13.02.2017 на загальну суму 89 639,35 грн. є необґрунтованими, недоведеними, а отже таким що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору за подання до суду зустрічної позовної заяви покладаються на позивача за зустрічним позовом у розмірі 1 921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована пересувна механізована колона 788" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, буд. 18, ідентифікаційний код 35738549) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Прайм" (49052, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 21, ідентифікаційний код 39232541) 119 927,59 грн., з яких: 94 041,52 грн. - основний борг, 17 015,92 грн. - пеня, 1 800,13 грн. - 3% річних, 7 070,02 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1850,88грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 525,50грн., про що видати наказ.

В решті первісного позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача за зустрічним позовом.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 16.10.2019

Суддя І.В. Мілєва