ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

16 жовтня 2019 року Справа № 926/2300/19
Суддя Господарського суду Чернівецької області Тинок О.С., розглянувши

заяву стягувача Фізичної особи-підприємця Боровльової Юлії Михайлівни

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська взуттєва фабрика «Кайрос»

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у сумі 200000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Борольова Юлія Михайлівна звернулася до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська взуттєва фабрика «Кайрос» 200000,00 грн заборгованості, яка виникла станом на 30 вересня 2019 року у зв`язку із невиконанням договору оренди обладнання б/н від 01 січня 2018 року.

Вимоги заяви обґрунтовуються тим, що на виконання укладеного між сторонами вищевказаного договору стягувач передав в строкове платне користування обладнання, а відповідач прийняв дане обладнання, проте орендну плату за об`єкт оренди не сплатив, внаслідок чого станом на 30 вересня 2018 року заборгував стягувачу 200000,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про видачу судового наказу в сумі 200000,00 грн від 04 жовтня 2019 року передано для розгляду судді Тинок О.С.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частини 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VIII встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1921,00 гривню.

Однак, стягувачем заявлено вимогу до боржника про стягнення заборгованості у сумі 200000,00 грн, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 1 січня 2019 року (192100,00 грн), що свідчить про її невідповідність вимогам частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, заяву про видачу судового наказу подано з порушенням вимог статті 148 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу відповідно до пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з частиною 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості у сумі 200000,00 грн, яка виникла у зв`язку із невиконанням договору оренди обладнання б/н від 01 січня 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 148, п. 3 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 154, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Боровльової Юлії Михайлівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська взуттєва фабрика «Кайрос» (м. Чернівці, вул. Коростишівська, буд. 8, код 39478145) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у сумі 200000,00 грн, яка виникла у зв`язку із невиконанням договору оренди обладнання б/н від 01 січня 2018 року, відмовити.

2. Ухвала підписана 16 жовтня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Тинок