Господарський суд Рівненської області
"04" жовтня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/282/19
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Виробничо-комерційного торгівельно-закупівельного товариства з обмеженою відповідальністю фірми "РІВНЕ - ВІК" про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ПАТ "Рівнеобленерго", ФОП Скрипник А.М., ФОП Ярош О.Г. та ФОП Андрошулік Л.П.
про усунення перешкод у виконанні робіт по збільшенню електричної потужності нежитлових приміщень
за участі представників сторін:
від позивача: Кошмак В.І., керівник відповідно до Витягу з ЄДР, паспорт СР423993 від 04.06.98;
від відповідача: Голуб В.А., довіреність № б/н від 26.04.19;
від третьої особи - ПАТ "Рівнеобленерго": Остапенко Д.І., свід.адвоката №886 від 22.09.11, ордер РН-899№004 від 27.06.19, представник ПАТ "Рівнеобленерго".
У квітні 2019 року Виробничо-комерційне торгівельно-закупівельне товариство з обмеженою відповідальністю фірма "РІВНЕ - ВІК" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАСТА" про усунення перешкод у виконанні робіт по збільшенню електричної потужності нежитлових приміщень.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.09.2019 позов Виробничо-комерційного торгівельно-закупівельного товариства з обмеженою відповідальністю фірми "РІВНЕ - ВІК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАСТА" про усунення перешкод у виконанні робіт по збільшенню електричної потужності нежитлових приміщень задоволено. Товариство з обмеженою відповідальністю "РАСТА" зобов`язано не чинити перешкод у проведенні робіт, передбачених Робочим проектом, Технічними умовами стандартного приєднання № 263-17 РЕМ, Технічним рішенням № 679-17 та Договором про приєднання до електричних мереж ПрАТ "Рівнеобленерго" № 263-17 РЕМ, замовником яких є Виробничо-комерційне торгівельно-закупівельне товариство з обмеженою відповідальністю фірма "РІВНЕ - ВІК" , які знаходяться по вул. Дворецька, 89 м. Рівне.

24.09.2019 на адресу суду надійшла заява позивача про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.09.2019 вказана заява призначена до розгляду у судовому засіданні на 04.10.2019.

04.10.2019 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у яких останній заперечив проти задоволення вказаної заяви.

Відповідач зазначив, що з найменування фактично виконаних робіт (наданих послуг), що містяться в актах прийому-передачі виконаних робіт, вбачається, що загальна кількість витраченого адвокатом часу на надання правової допомоги по договору від 10 квітня 2019 року становить 16 годин 15 хвилин на суму 13000 грн., однак, в судовому засіданні 6 серпня 2019 року адвокат Турович С.М. не був допущений до розгляду справи у зв`язку з неналежним оформленням повноважень на представництво позивача в суді. Крім того, в акті прийому-передачі виконаних робіт №2 від 20 вересня 2019 року зазначено про участь адвоката в судовому засіданні 18 вересня 2019 року. Проте, в цей день судове засідання у справі не проводилось.

Також, відповідач вказав, що позовна заява у справі та всі додані документи підписані директором позивача Кошмаком В.І.; поштова кореспонденція відправлена з адреси позивача. Будь-які докази проведення усної консультації (дата та час не вказані) Клієнта протягом 1 години на суму 800 грн., вивчення документів, наданих клієнтом, вивчення та аналіз відповідних норм закону, нормативних документів, консультації клієнта щодо порядку та строків подання заяв по суті справи та з процесуальних питань у господарському судочинстві (дата та час не вказані) протягом 5 годин на суму 4000 грн., підготовка позовної заяви, поштова відправка та подання позовної заяви до Господарського суду (дата на час не вказані) протягом 4 годин на суму 3200 грн, на думку відповідача позивачем не надані.

Також вказав, що у платіжних дорученнях отримувачем коштів вказано AT КБ "Приватбанк", що не є належним підтвердженням понесених витрат.

Таким чином, відповідач вважає, що заявлені позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 13 000 грн. не є доведеними, а тому відсутні підстави для стягнення з ТОВ "Раста" такої суми судових витрат.

Розглянувши заяву Виробничо-комерційного торгівельно-закупівельного товариства з обмеженою відповідальністю фірми "РІВНЕ - ВІК" про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку, що заяву про ухвалення додаткового рішення про судові витрати слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

За приписами частин 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.09.2019 позов Виробничо-комерційного торгівельно-закупівельного товариства з обмеженою відповідальністю фірми "РІВНЕ - ВІК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАСТА" про усунення перешкод у виконанні робіт по збільшенню електричної потужності нежитлових приміщень задоволено.

При цьому, судом встановлено, що при прийнятті рішення у даній справі не вирішено питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Із наявних у матеріалах справи документів вбачається, що позивач повідомляв про орієнтовний розмір можливих понесених судових витрат, у тому числі на правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10.04.2019 між позивачем та адвокатом Туровичем Сергієм Миколайовичем був укладений договір про надання правової допомоги та додаткова угода №1 до нього (а.с. 227-229).

Як вбачається з заяви про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, позивач просить стягнути з відповідача 13 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд позовної заяви в суді першої інстанції.

На обґрунтування заявленого розміру витрат на правову допомогу, представником позивача подано: копію договору про надання правничої допомоги від 10 квітня 2019 року, копію додаткової угоди №1 від 10 квітня 2019 року до договору про надання правничої допомоги від 10 квітня 2019 року, копії актів прийому-передачі виконаних робіт №1 від 3 червня 2019 року і №2 від 20 вересня 2019 року, копії платіжних доручень №70 від 5 червня 2019 року і №119 від 23 вересня 2019 року.

Крім того, в матеріалах справи міститься ордер на надання правничої допомоги від 19.08.2019 серії РН-737 №44 (а.с. 184); копія свідоцтва №283 від 30 квітня 1999 року про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 М. (а.с. 11).

Так, ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що в судовому засіданні 6 серпня 2019 року адвокат Турович С.М. не був допущений до розгляду справи у зв`язку з неналежним оформленням повноважень на представництво позивача в суді, оскільки долучений до матеріалів справи ордер серія РН№737 від 18.04.2019 (а.с. 10) виданий на ім`я директора позивача ОСОБА_2 , а не на юридичну особу, інтереси якої адвокат Турович С.М. представляв в Господарському суді Рівненської області згідно договору про надання правової допомоги від 10.04.2019.

Крім того, в акті прийому-передачі виконаних робіт №2 від 20 вересня 2019 року (а.с. 231) зазначено про участь адвоката в судовому засіданні 18 вересня 2019 року. Проте, в цей день судове засідання у справі не проводилось.

Відтак, витрати в сумі 1 200,00 грн. належними доказами не підтверджуються, та у вказаних судових засіданнях представник позивача не захищав інтереси свого довірителя.

В решті суми судових витрат в розмірі 11 800,00 грн, суд вважає їх підтвердженими належними доказами, що підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена позивачем. Розмір заявлених позивачем витрат, на переконання суду, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і ціною позову.

Отже, керуючись приписами процесуальних норм, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 800,00 грн, тобто, без урахування судового засідання 06.08.2019, на яке представник позивача не був допущений, у зв`язку з неналежним оформленням повноважень та 18.09.2019, оскільки в цей день судове засідання не проводилось, вартість яких згідно акту прийому передачі №2 від 20.09.2019 разом складає 1 200,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 233, 236-240, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Виробничо-комерційного торгівельно-закупівельного товариства з обмеженою відповідальністю фірми "РІВНЕ - ВІК" про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Ухвалити додаткове рішення про судові витрати на правничу допомогу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАСТА" (33001, вул. Дворецька, буд. 89, м. Рівне, ) на користь Виробничо-комерційного торгівельно-закупівельного товариства з обмеженою відповідальністю фірми "РІВНЕ - ВІК" (33001, вул. Дворецька, буд. 89, м. Рівне, ) 11 800 (одинадцять тисяч вісімсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

4. В решті заявленої вимоги про стягнення 1 200 грн. на професійну правничу допомогу відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст. ст. 240-241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич