ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 року м.Дніпро Справа № 908/1469/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Петромихайлівське" на рішеннягосподарського суду Запорізької області від 06.08.2019р. (суддя Горохов І.С., повне рішення складено 12.08.2019 року), у справі № 908/1469/19

за позовом : Керівника Токмацької прокуратури Запорізької області, 71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 50/57 в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, 03135, м. Київ, вул. Перемоги, буд. 14 в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, 69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Петромихайлівське", 70015, Запорізька область, Вільнянський район, с. Петро - Михайлівка, вул. Миру, буд. 89

про стягнення 454,50 євро, що еквівалентно 14 084,23 грн. відповідно до офіційного курсу,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернувся керівник Токмацької прокуратури Запорізької області в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, до Приватного акціонерного товариства «Петромихайлівське» про стягнення коштів у сумі про стягнення 454,50 євро (еквівалент 14 084,23 грн.), як плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом

В обґрунтування позову керівник прокуратури послався на факт виявлення уповноваженою особою Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Рішенням господарського суду позов задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Петромихайлівське» до державного бюджету плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 454,50 євро, що еквівалентно 14 084,23 грн. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку 24.07.2018 року.

Вказане рішення обгрунтоване доведеністю матеріалами справи факту перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів належними відповідачу автомобілями. Крім того, господарський суд визнав наявними підстави для представництва Токмацькою прокуратурою Запорізької області інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області.

Не погодившись з рішенням господарського суду, Приватне акціонерне товариство «Петромихайлівське» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на пересувних пунктах контролю здійснюється виключно під час їх руху, а вимірювальний прилад, яким здійснювався габаритний ваговий контроль, відповідно до доданих документів, повірений для вимірювання маси у статичному режимі;

- не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена. Разом з тим, 24.07.2018 року було здійснено габаритно-ваговий контроль за допомогою засобу вимірювальної техніки, на який не отримано свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника саме у динамічному режимі зважування (під час руху);

- надані позивачем фотографії на підтвердження наявності освітлення на ділянці автодороги М18 (341 км) не можна вважати належними і достовірними доказами у розумінні ст.ст.76 та 78 ГПК України, оскільки ділянки автомобільних доріг, на яких відбувається габаритно-ваговий контроль повинні бути саме освітлені (мати світло), а не просто мати «зовнішнє освітлення» (стовпи з електроплафонами, які невідомо чи працювали взагалі).

Просить апеляційний суд рішення господарського суду скасувати та у задоволенні позовних вимог відмовити повінстю.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник керівника Токмацької місцевої прокуратури просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду від 06.08.2019р. залишити без змін.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О. від 09.09.2019 року відкрити апеляційне провадження у справі №908/1469/19. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 24.07.2018 року уповноваженою особою Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

На підставі графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області у період з 23.07.2018р. по 29.07.2018р. головному спеціалісту ВДК Загорулько О.В. та старшому державному інспектору ВДК Боброву О.О. було видане направлення на рейдову перевірку від 23.07.2018р. № 003224, на підставі чого вказаними посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області 24.07.2018 на 341 км а/д Харків-Сімферополь проведено перевірку транспортних засобів:

- марки DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки JANM14 модель HWIS, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

- марки DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причіпом марки GRAS, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

За результатами зважування автомобіля, посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області зафіксовано навантаження на осі у транспортному засобі НОМЕР_1 : 1) 15,71 тонн (передня ось) - нормативно допустиме 16,0 тон; 2) 24,02 тон (задня ось) - нормативно допустиме 24,02 тон, повна маса транспортного засобу склала 39,73 тонн, а у транспортному засобі державний реєстраційний номер НОМЕР_3 1) 16,42 тонн (передня ось) нормативно допустиме 160,0 тонн; 2) 24,81 тонн (задня ось) нормативно допустиме 24,00 тонн, повна маса транспортного засобу склала 40,43 тонн, при нормативно допустимій 40,0 тонн, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує зокрема, фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиничну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиничну задню вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т).

В актах про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів вказані вище автомобілі згідно з свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 належать ПАТ Петромихайлівське (), яке зареєстровано за адресою: вул. Миру, буд. 89, с. Петро-Михайлівка, Вільнянський район, Запорізька область.

Посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області складено акти від 24.07.2018 року № 089325 та №089326 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.07.2018 року № 0010730 та № 0010729, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.07.2018 року № 0013730 та № 0013729.

Також складено довідки про зважування від 24.07.2018 року № 14793 виконане о 22 год. 34 хв. та о 22 год. 37 хв.

На підставі складених актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області складено два розрахунки плати за проїзд великовагових та/або великогабаритного транспортного засобу від 24.07.2018р. та нараховано плату за проїзд у розмірі 90,00 євро та 364,50 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют євро до гривні Національного банку України станом на 24.07.2018 еквівалентно 2 788,96 грн та 11 295,27 грн (на день проведення розрахунку, а саме на 24.07.2018 курс гривні до 100 євро становив 3098,84 гривень), яку відповідачем на час звернення прокурора до суду не сплачено.

Листом управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 22.05.2019 року №13172/26/24-19 Токмацька місцева прокуратура повідомлена про те, що нарахована до сплати ПАТ «Петромихайлівське» плата за проїзд в сумі 454,50 Євро не сплачена, а Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області не зверталось до суду з позовом до ПрАТ «Петромихайлівське» про стягнення плати за проїзд дорогами загального користування з перевищенням вагових параметрів.

Підставою для представництва Токмацькою прокуратурою Запорізької області інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області є факт несплати відповідачем до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 14 084,23 грн. та нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон) дає визначення автомобільного перевізника - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону, автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Згідно ч.1 ст.34 Закону, автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Статтею 48 Закону встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» № 879 від 27.06.2007 року затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Згідно пп.3 п.2 Порядку № 879 визначено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з п. 30 Порядку № 879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг)хВ, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно -, двох - та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки (п.311).

Матеріалами справи підтверджується, що за наслідками зважування зафіксовано навантаження на осі: у першому випадку 1) 15,71 тонн (передня ось) - нормативно допустиме 16,0 тонн; 2) 24,02 тонн (задня ось) - нормативно допустиме 24,02 тонн, повна маса транспортного засобу склала 39,73 тонн та у другому випадку 1) 16,42 тонн (передня ось) нормативно допустиме 160,0 тонн; 2) 24,81 тонн (задня ось) нормативно допустиме 24,00 тонн, повна маса транспортного засобу склала 40,43 тонн, при нормативно допустимій 40,0 тонн, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує зокрема, фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиничну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиничну задню вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т).

У цьому зв`язку управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області нарахована плата за проїзд в сумі 454,50євро.

Доказів здійснення плати за проїзд у визначеній сумі відповідачем не надано.

З огляду на викладене господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог такими, що підлягають задоволенню.

Підстави для скасування рішення господарського суду відсутні.

Доводи скаржника стосовно здійсненя габаритно-вагового контролю за допомогою засобу вимірювальної техніки, на який не отримано свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП «Укрметртестстандарт» на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника саме у динамічному режимі зважування (під час руху) спростовуються матеріалами справи.

Так, п. 13 Порядку № 879 встановлено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Згідно з свідоцтвом про державну метрологічну атестацію від 08.09.2009р. № 34-1191, свідоцтво про повірку № 34-00/1621 вимірювального приладу, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль, сертифікат перевірки типу СТ 000438.

Відповідно до сертифікату перевірки типу серії СТ № 000438 в графі Тип приладу, копія якого представлена в матеріалах справи, вказано, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь.

Отже, вимірювальний прилад призначений також й для динамічного вимірювання та вимоги щодо облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю не були порушені, про що правомірно зазначив господарський суд в оскаржуваному рішенні.

Також безпідставні доводи апеляційної скарги про те, що надані позивачем фотографії на підтвердження наявності освітлення на ділянці автодороги М18 (341 км) не можна вважати належними і достовірними доказами, оскільки ділянки автомобільних доріг, на яких відбувається габаритно-ваговий контроль повинні бути саме освітлені (мати світло), а не просто мати «зовнішнє освітлення».

Відповідно до п. 11 Порядку місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

Відповідно до ч.1 ст..73, ч.1 ст.74, 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність зовнішнього освітлення на 341км автомобільної дороги М-18 Харків-Симферополь-Алушта-Ялта підтверджується фотографією з Google Maps (а.с. 97).

Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність зовнішнього освітлення відповідачем не надані.

Дії уповноважених осіб Управління Укртрансбезпеки щодо проведеного зважування не оскаржувалися.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення слід залишити без змін.

Витрати за подання апеляційної скарги покладаються відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Петромихайлівське" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 06.08.2019р. у справі № 908/1469/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду лише у випадку передбаченому п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін