ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/19565/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Вронська Г.О., Ткач І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп",

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Мартюк А.І., судді - Буравльов С.І., Калатай Н.Ф.)

від 02.04.2019,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп",

до Комунального підприємства "Київпастранс",

про стягнення 1 456 437,92 грн,

В С Т А Н О В И В:

у листопаді 2017 року ТОВ "Гарант Ойл Групп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до КП "Київпастранс" про стягнення 1 456 437,92 грн, з яких 793 755,70 грн основного боргу, 597 889,72 грн інфляційних втрат, 64792,50 грн 3% річних у зв`язку з тим, що відповідач неповністю розрахувався з позивачем за поставлений товар відповідно до договорів про закупівлю продуктів нафтоперероблення рідких № 06/37-14 від 28.03.2014 та № 06/43-14 від 28.03.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з КП "Київпастранс" на користь ТОВ "Гарант Ойл Групп" 479914,00 грн боргу, 345 538,00 грн інфляційних витрат та 37 918,00 грн 3% річних.

Судом встановлене несвоєчасне та часткове виконання відповідачем зобов`язань з оплати придбаного товару за договорами № 06/37-14 від 28.03.2014 та № 06/43-14 від 28.03.2014.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2018 скасовано частково, позов задоволено частково, стягнуто з КП "Київпастранс" на користь ТОВ "Гарант Ойл Групп" основну заборгованість в сумі 479 922, 63 грн, інфляційні втрати в сумі 346 236,02 грн, 3% річних в сумі 38 025,65 грн

Постановою Верховного Суду від 20.02.2019 залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018.

25.02.2019 до Північного апеляційного господарського сулу від ТОВ "Гарант Ойл Групп" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення стосовно позовних вимог про стягнення з КП "Київпастранс" на користь ТОВ "Гарант Ойл Групп" основного боргу в сумі 848 608,72 грн за 16 видатковими накладними щодо виконання договору № 06/43-14 від 28.03.2014.

У вказаній заяві позивач стверджує, що апеляційний суд при ухваленні постанови від 20.09.2018 не вирішив питання щодо існуючої простроченої заборгованості в сумі 848 608,72 грн, яка виникла внаслідок несплати відповідачем поставлених нафтопродуктів за 16 видатковими накладними у листопаді-грудні 2014 року під час виконання договору № 06/43-14 від 28.03.2014.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 відмовлено ТОВ "Гарант Ойл Групп" у прийнятті додаткового рішення.

Приймаючи вказану ухвалу, апеляційний господарський суд дійшов висновків про відсутність передбачених ст. 244 ГПК України підстав для ухвалення додаткового рішення, вказавши, що позовні вимоги у справі розглянуті та вирішені.

ТОВ "Гарант Ойл Групп" подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставами для скасування судового рішення позивач зазначає порушення норм процесуального права апеляційним судом, зокрема ст. 244 ГПК України. Вказує, що судом не було досліджено та вирішено питання про стягнення заборгованості в сумі 848 608,72 грн, яка виникла внаслідок несплати відповідачем вартості поставлених нафтопродуктів за 16 видатковими накладними у листопаді - грудні 2014 року (згідно з переліком, наведеним у заяві про ухвалення додаткового рішення) під час виконання договору № 06/43-14 від 28.03.2014.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Підстави вирішення питання про ухвалення судом додаткового рішення регламентовані статтею 244 ГПК України.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Вказана норма процесуального закону встановлює, що додаткове рішення ухвалюється саме тим судом, який ухвалив рішення, щодо якого ухвалюється додаткове.

Перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Додаткове рішення суду - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або розв`язати нові питання, що не досліджувалися при судовому розгляді.

У цій справі причиною подання касаційної скарги стала незгода ТОВ "Гарант Ойл Групп" з відмовою апеляційного господарського суду в ухваленні додаткового рішення.

У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач стверджує, що апеляційний суд при ухваленні постанови від 20.09.2018 не вирішив питання щодо існуючої простроченої заборгованості в сумі 848 608,72 грн, яка виникла внаслідок несплати відповідачем поставлених нафтопродуктів за 16 видатковими накладними у листопаді - грудні 2014 року під час виконання договору № 06/43-14 від 28.03.2014. Вважає, що суд не ухвалив рішення щодо позовної вимоги в цій частині.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

У цій справі позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача на його користь 793 755,70 грн боргу за поставлений товар відповідно до договорів про закупівлю продуктів нафтоперероблення рідких № 06/37-14 та № 06/43-14 від 28.03.2014, а також стягнення 597 889,72 грн інфляційних втрат і 64 792,50 грн 3% річних нарахованих позивачем у зв`язку з порушенням узгоджених сторонами строків оплати поставленого товару.

При цьому, у позовній заяві ТОВ "Гарант Ойл Групп" вказувало, що у 2014 році ним було поставлено відповідачу дизельне паливо за договором № 06/37-14 від 28.03.2014 відповідно до 7 видаткових накладних на загальну суму 2 015 505,95 грн. КП "Київпастранс" сплатило частину вартості поставленого палива, а борг на момент подання позову складає 115 641,59 грн.

Щодо обставин виконання договору № 06/43-14 від 28.03.2014, ТОВ "Гарант Ойл Групп" зазначало, що у 2014 році ним було поставлено КП "Київпастранс", відповідно до 24 видаткових накладних, бензин А-92 Євро на загальну суму 1 406 469,37 грн. КП "Київпастранс" сплатило частину вартості бензину, а борг на момент подання позову за договором № 06/43-14 від 28.03.2014 складає 678 114,11 грн.

Вказуючи у заяві про ухвалення додаткового рішення про те, що апеляційний суд при ухваленні постанови від 20.09.2018 не вирішив питання щодо існуючої простроченої заборгованості в сумі 848 608,72 грн за 16 видатковими накладними за договором № 06/43-14 від 28.03.2014, ТОВ "Гарант Ойл Групп" помилково не враховує, що апеляційним судом при розгляді справи були досліджені обставини поставки бензину А-92 Євро за договором № 06/43-14 від 28.03.2014 відповідно до всіх 24 видаткових накладних на загальну суму 1 406 469,37 грн, у перелік яких входять і 16 видаткових накладних, прийняття додаткового рішення щодо яких ставить питання позивач.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018, апеляційний суд прийняв рішення з врахуванням загальної вартості поставленого товару за договором № 06/43-14 від 28.03.2014, суми сплачених платежів (розмір яких, підтверджував сам позивач), застосовав наслідки спливу позовної давності щодо частини вимог.

Оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена в межах заявлених позовних вимог, в постанові зазначена точна сума грошових коштів, які підлягають стягненню, вирішено питання про судові витрати.

Під час ухвалення судового рішення 20.09.2018 судом було розглянуто всі вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, надана оцінка всім доводам та доказам, які надав позивач, на підставі чого ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Правильність застосування норм матеріального права при ухваленні вказаної постанови була перевірена Касаційним господарським судом та прийнято постанову від 20.02.2019, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2018.

Разом з тим, звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, позивач фактично просить здійснити повторний розгляд спору у справі, що суперечить вимогам процесуального законодавства.

Наведеним спростовуються доводи касаційної скарги щодо порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали. Підстав для скасування ухвали Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 не вбачається.

Колегія суддів Верховний Суду відхиляє і аргументи касаційної скарги про порушення Північним апеляційним господарським судом встановленого ч. 3 ст. 244 ГПК України десятиденного строку на розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, тому що таке порушення не мало наслідком ухвалення незаконного рішення, а тому, з урахуванням змісту частини 2 статті 309 та частини 2 статті 311 ГПК України, не є підставою для скасування оскаржуваної судової ухвали.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" залишити без задоволення, а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі за № 910/19565/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді Г. Вронська

І. Ткач