ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" жовтня 2019 р. Справа № 911/2269/19

Господарський суд Київської області, у складі судді Лилака Т.Д. розглянувши заяву Приватного підприємства «Білявинці» про забезпечення позову у справі

за позовом Приватного підприємства «Білявинці» (47722, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Великі Гаї, вул. Студинського, буд 7, код 30811807)

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16, код 37199618)

про стягнення 872 135,29 грн.

встановив:

Приватне підприємство «Білявинці» звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» про стягнення 872 135,29 грн. заборгованості за Договором поставки № 47-17-75.

16.10.2019 на адресу господарського суду Київської області від Приватного підприємства «Білявинці» надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти (готівкові, а також такі, що знаходяться на рахунках в банківських установах), які належать або підлягають передачі або сплаті Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» і знаходяться у Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» чи інших осіб.

В обґрунтування вищезазначеної заяви, ПП «Білявинці» посилається на те, що йому стало відомо, що посадові особи ДП «УКРСПИРТ» здійснили незаконну розтрату державних коштів та на даний час ведеться досудове розслідування; відповідач не виконує свої договірні зобов`язання не тільки за Договором поставки № 47-17-75, а й за господарськими договорами з іншими контрагентами, на підтвердження чого додав до заяви копії судових рішень та ухвал та роздруківки з інтернет-ресурсу « 112-ua».

На думку заявника, у зв`язку з розтратою посадовими особами відповідача грошових коштів, а також наявністю значної заборгованості перед іншими контрагентами, що загалом може перевищити статутний фонд та вартість всього майна ДП «УКРСПИРТ», існує загроза витрачання коштів ДП «УКРСПИРТ» не для розрахунків з позивачем, а для погашення заборгованості за іншими договорами чи навіть ліквідація з метою уникнення відповідальності за договірними зобов`язаннями.

Крім того, позивач зазначив, що у разі відсутності гарантій виконання рішення по даній справі, існує вірогідність банкрутства ПП «Білявинці».

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; - запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши доводи позивача, викладені в заяві про забезпечення позову, господарський суд вважає останні не обґрунтованими та недоведеними, оскільки, позивач лише припускає, що грошові активи, які є у відповідача, можуть зменшитись за кількістю або зникнути на момент виконання рішення суду у зв`язку з заборгованістю перед іншими контрагентами. Проте, доказів на підтвердження ймовірності утруднення виконання (у разі задоволення позову) рішення господарського суду в разі невжиття заходів забезпечення не надав.

До того ж варто зазначити, що накладення арешту на всі грошові кошти та майно відповідача може призвести до неможливості розрахунку з іншими контрагентами, що негативно скажеться на господарській діяльності відповідача.

Посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без надання обґрунтованих доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову, а тому суд вважає заяву Приватного підприємства «Білявинці» такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України.

постановив:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «Білявинці» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 17.10.2019, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Д. Лилак