УХВАЛА

11 жовтня 2019 року м.Харків Справа № 913/59/17

Провадження №14/913/59/17

Господарський суд Луганської області у складі колегії суддів: Лісовицький Є.А. (головуючий суддя), Смола С.В., Шеліхіна Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Гулевич В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" №01/1068 від 27.09.2019 на дії державного виконавця у справі №913/59/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит, м. Київ

до відповідачів:

1. Публічного акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт, м. Білгород-Дністровський Одеської області

2. Публічного акціонерного товариства Стахановський вагонобудівний завод, м.Кадіївка Луганської області

про стягнення 558163773 грн. 41 коп.

Орган виконання рішень- Відділ примусовго виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м.Київ

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача-1- представник не прибув;

від відповідача-2- представник не прибув;

від органу виконання рішень - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

07.10.2019 на адресу Господарського суду Луганської області надійшла скарга №01/1068 від 27.09.2019 від Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" на дії державного виконавця, в якій заявник просить суд:

1.Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. щодо винесення постанови про арешт коштів Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" від 11.09.2019 ЗВП №60040491 в частині накладення арешту на кошти на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 у ПАТ "МТБ Банк" (МФО 328168, ) та в частині накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_3 у ПАТ "КБ "Акордбанк" (МФО 380634, ).

2.Визнати недійсною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. про арешт коштів Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" від 11.09.2019 ЗВП №60040491 в частині накладення арешту на кошти на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 у ПАТ "МТБ Банк" (МФО 328168, ) та в частині накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_3 у ПАТ "КБ "Акордбанк" (МФО 380634, ).

3.Зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. або іншу посадову особу цього органу державної виконавчої служби зняти арешт з коштів Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт", що містяться на рахунках №1, №1 у ПАТ "МТБ Банк", № НОМЕР_3 у ПАТ "КБ "Акордбанк".

Скарга обґрунтована тим, що 04.09.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були відкриті виконавчі провадження з примусового виконання наказів від 13.02.019 №913/59/17 (ВП №59954746 та ВП №59954860).

11.09.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Д.Є. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень ВП №59954746 та ВП №59954860 у зведене виконавче провадження ЗВП №60040491.

Також, 11.09.2019 головним державним виконавцем Відділу примуосовго виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністрества юстиції Укрїни Нідченком Д.Є. винесено постанову про арешт коштів боржника, зокрема накладено арешт на грошові кошти , що містяться на рахунках Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк", Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" та всіх інших відкритих рахунках, а також на коти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Відтак, заявник вважає постанову про накладення арешту на кошти в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках №1, №1, №1002 такою, що не відповідає вимогам законодавства України, оскільки для виплати заробітної плати та обліку коштів державного соціального страхування використовуються рахунки №1, № НОМЕР_2 у ПАТ "МТБ Банк", № НОМЕР_3 у ПАТ "КБ "Акордбанк".

Відповідно до ч.2 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням встановлено, що страхові кошти, застраховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Частиною 1 статті 72 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", стягнення може бути звернено виключно за рішенням про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я а також втратою годувальника.

Враховуючи викладені обставини, заявник зазначає, що накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

З урахуванням викладеного, боржник звернувся до суду із вказаною скаргою на дії державного виконавця.

Крім того, відповідач -1 заявив у скарзі клопотання про:

1. До розгляду скарги по суті заборонити головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д.Є. або іншій посадовій особі цього органу державної виконавчої служби списувати у примусовому порядку кошти Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт", які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 у ПАТ "МТБ Банк", № НОМЕР_3 у ПАТ "КБ "Акордбанк".

2. До розгляду скарги по суті зупинити дію постанови про арешт коштів Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" від 11.09.2019 ЗВП №60040491 в частині накладення арешту на кошти на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 у ПАТ "МТБ Банк", № НОМЕР_3 у ПАТ "КБ "Акордбанк".

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.10.2019, скаргу Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" №01/1068 від 27.09 передано для розгляду колегії суддів: Лісовицький Є.А. (головуючий суддя), Зюбанова Н.М., Шеліхіна Р.М.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 07.10.2019 скаргу призначено до розгляду на 11.10.2019 об 11 годині 00 хвилин. Цією ж ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання скаржника про заборону списувати у примусовому порядку кошти та зупинення дії постанови про арешт коштів скаржника.

У зв`язку із знаходженням судді Зюбанової Н.М. у відпустці, на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Луганської області №211-р від 10.10.2019, з метою заміни членів колегії суддів, здійснено повторний автоматизований розподіл скарги.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2019, визначено новий склад членів колегії суддів: Лісовицький Є.А. (головуючий суддя), судді Смола С.В., Шеліхіна Р.М.

Стягувач (позивач), боржники (відповідачі) та орган виконання рішень правом на участь своїх представників у судовому засіданні 10.10.2019 не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Разом із тим, в силу ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Луганської області №913/59/17 від 11.04.2018 позов Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до 1- відповідача - Публічного акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт, 2-відповідача Публічного акціонерного товариства Стахановський вагонобудівний завод про стягнення 558163773 грн. 41 коп. задоволено частково.

Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт та Публічного акціонерного товариства Стахановський вагонобудівний завод на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит заборгованість в розмірі 80000000 грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості з відсотків по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 69285627 грн. 38 коп.; заборгованості з щомісячної комісії по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 60000 грн. 00 коп.; заборгованості по кредиту по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 10654372 грн. 62 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит заборгованість по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 417671633 грн. 61 коп., яка складається з заборгованості по кредиту 414983576 грн. 38 коп., пені 2688057 грн. 23 коп.; витрати на сплачений судовий збір в сумі 188097 грн. 00 коп.

В решті позову відмовлено.

Відстрочено виконання рішення на 9 місяців до 11 січня 2019 року включно.

Після набрання рішенням законної сили Господарським судом Луганської області видано накази від 10.05.2018 №913/59/18.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 рішення Господарського суду Луганської області від 11.04.2018 у справі № 913/59/17 змінено, резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції.

1. Позов Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до 1- відповідача - Публічного акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт, 2-відповідача Публічного акціонерного товариства Стахановський вагонобудівний завод про стягнення 558163773 (п`ятсот п`ятдесят вісім мільйонів сто шістдесят три тисячі сімсот сімдесят три) грн. 41 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт (, юридична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 57) та Публічного акціонерного товариства Стахановський вагонобудівний завод (, юридична адреса: 94013, Луганська область, м. Кадіївка, проспект Леніна, буд. 67) на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60) заборгованість в розмірі 80000000 (вісімдесят мільйонів) грн. 00 коп., яка складається з: заборгованості з відсотків по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 69285627 (шістдесят дев`ять мільйонів двісті вісімдесят п`ять тисяч шістсот двадцять сім) грн. 38 коп.; заборгованості з щомісячної комісії по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 60000 (шістдесят тисяч) грн. 00 коп.; заборгованості по кредиту по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 10654372 (десять мільйонів шістсот п`ятдесят чотири тисячі триста сімдесят дві) грн. 62 коп. Наказ видати позивачу.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт (, юридична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 57) на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60) заборгованість по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі НОМЕР_4 (чотириста сімдесят один мільйон сто двадцять вісім тисяч п`ятсот сімнадцять) грн. 30 коп., яка складається з: заборгованості по кредиту 414983576 (чотириста чотирнадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят три тисячі п`ятсот сімдесят шість) грн. 38 коп., заборгованості з відсотків в розмірі 51780170,13 (п`ятдесят один мільйон сімсот вісімдесят тисяч сто сімдесят) грн., пені за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам, щомісячній комісії в сумі 4364770 (чотири мільйони триста шістдесят чотири тисячі сімсот сімдесят) грн. 79 коп.; витрати на сплачений судовий збір в сумі 206700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. 00 коп. Наказ видати позивачу.

4. В решті позову відмовити.

5. Відстрочити виконання рішення на 9 місяців до 11 січня 2019 року включно.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів Гемопласт (, юридична адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 57) на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит (, юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60) 360000 (триста шістдесят тисяч) грн. 00 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги. Справу повернуто до Господарського суду Луганської області.

На виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2019, Господарським судом Луганської області видано накази від 13.02.2019 №913/59/17.

04.09.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкриті виконавчі провадження:

- ВП №59954745 з примусового виконання наказу №913/59/17 від 13.02.2019 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованості по договору про мультивалютну кредитну лінії №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 471128517 грн. 30 коп., витрат зі сплати судового збору в сумі 206700 грн.00 коп.;

- ВП №59954860 з примусового виконання наказу №913/59/17 від 13.02.2019 про солідарне стягнення з Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" та Публічного акціонерного товариства "Стахановський вагонобудівний завод" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість в розмірі 80000000 грн. 00 коп., яка складається з заборгованості з відсотків по договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 69285627 грн. 38 коп., заборгованості з щомісячної комісії по договору в розмірі 60000 грн. 00 коп., заборгованості по кредиту по договору у розмірі 10654372 грн. 62 коп.

11.09.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Відтак, встановлено, що на виконанні перебуває декілька виконавчих проваджень щодо стягнення з одного боржника, у зв`язку з чим, керуючись ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", об`єднано виконавчі провадження №59954746, №59954860 у зведене виконавче провадження ЗВП №60040491.

В той же час, 11.09.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про арешт коштів боржника.

Так, вказаною постановою, керуючись ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" (МФО 328168, ), Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" (МФО 380634, ) та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Публічному акціонерному товариству "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" у межах суми звернення стягення з урахуванням виконавчого збору 606468739 грн. 03 коп.

Відповідач- 1 з винесеною постановою про арешт коштів не згодний, та просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними а постанову недійсною, оскільки заарештовані рахунки використовуються скаржником для виплати заробітної плати та обліку коштів державного соціального страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Згідно ст. 129 Конституції України одним із засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межам ( ч. 1 ст. 326 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Невиконання державою винесеного на користь підприємства-заявника рішення становить порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Силенок і Техносервіс-плюс проти України" від 09.12.2010).

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, п.34, ECHR 2002-III).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 07.06.2005 у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, п.84).

Таким чином, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

За приписами ст. 2 Закону України "При виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4)диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8)співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9)забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 18 Закону встановлені обов`язки виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 статті 52 Закону України Про виконавче провадження виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

11.09.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Д.Є. прийнято постанову про арешт коштів боржника при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження ЗВП №60040491, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" (МФО 328168, ), Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" (МФО 380634, ) та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Публічному акціонерному товариству "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 606468739 грн. 03 коп.

Відповідачем -1 зазначено, що останній має наступні відкриті рахунки:

- № НОМЕР_5 у ФОРУ АТ "Фінанси та Кредит", м.Одеса;

- № НОМЕР_6 в АТ "Банк "Фінанси та Кредит";

- № НОМЕР_7 в АТ "Бак "Фінанси та Кредит";

- № НОМЕР_1 у ПАТ "МТБ Банк";

- № НОМЕР_2 у ПАТ "МТБ Банк";

- № НОМЕР_3 у ПАТ "КБ "Акордбанк";

- № НОМЕР_8 у ФОРУ АТ "Фінанси та Кредит", м.Одеса;

- № НОМЕР_9 у ПАТ "МТБ Банк";

- № НОМЕР_10 у ПАТ "КБ "Акордбанк".

Також, відповідачем -1 зазначено, що для виплати заробітної плати та обліку коштів державного соціального страхування використовуються рахунки №1, № НОМЕР_2 у ПАТ "МТБ Банк" та № НОМЕР_3 у ПАТ "КБ "Акордбанк", про що надано довідку ПАТ "КБ "Акордбанк" від 27.09.2019 №460 про повідомлення про перерахування з поточного рахунку № НОМЕР_3 ПАТ "Гемопласт" на користь одержувачів грошові кошти та довідку ПАТ "МТБ Банк" від 27.09.2019 №213/05-с про рух коштів по рахункам ПАТ "Гемопласт" № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами абз. 2, ч. 2, ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 і Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону, виконавець має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника.

Разом з тим, вимогами частини 3 статті 52 Закону визначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Арешт коштів державним виконавцем накладається за заявою стягувача, та також згідно інформації податкових органів (Державної фіскальної служби України) про відкриті в установах банків рахунки. Інформацію про спецпризначення рахунків податкові органи не надають. Ідентифікувати рахунки за характером їх призначення за номером або кодом бюджетної класифікації неможливо, таку інформацію повинен надавати боржник, або сама установа банку при прийнятті постанови до виконання або її відмови у прийнятті до виконання з вищенаведених підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, інформації про наявність відкритих рахунків саме зі спеціальним режимом використання на час винесення постанови про арешт коштів від 11.09.2019 (ЗВП № 60040491), чи здійснення списання коштів з рахунків банками, скаржником до матеріалів скарги не надано.

Відповідно до наданих довідок ПАТ "КБ "Акордбанк" від 27.09.2019 №460 про повідомлення про перерахування з поточного рахунку № НОМЕР_3 ПАТ "Гемопласт" на користь одержувачів грошові кошти та довідку ПАТ "МТБ Банк" від 27.09.2019 №213/05-с про рух коштів по рахункам ПАТ "Гемопласт" № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , вбачається, що по поточним рахункам здійснювались платежі пов`язані з перахуванням та утриманням податків та профвзносів, в тому числі перерахування заробітної плати працівникам.

Проте з поданих документів не вбачається, що грошові кошти на вказаних рахунках використовуються виключно для виплати заробітної плати працівників боржника; для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованих особам боржника, арешт на які накладати заборонено згідно Закону чи мають спеціальний режим використання.

Разом з цим, скаржникам не надано до суду копій договорів на відкриття рахунків: № НОМЕР_5 у ФОРУ АТ "Фінанси та Кредит"; № НОМЕР_6 в АТ "Банк "Фінанси та Кредит"; № НОМЕР_7 в АТ "Бак "Фінанси та Кредит"; № НОМЕР_1 у ПАТ "МТБ Банк"; № НОМЕР_2 у ПАТ "МТБ Банк"; № НОМЕР_3 у ПАТ "КБ "Акордбанк"; № НОМЕР_8 у ФОРУ АТ "Фінанси та Кредит"; № НОМЕР_9 у ПАТ "МТБ Банк"; № НОМЕР_10 у ПАТ "КБ "Акордбанк".

В матеріалах справи відсутні докази, що боржник звертався до банку з відповідними заявами для визначення мети використання відкритих рахунків, зокрема виключно для виплати заробітної плати працівникам підприємства та соціальних виплат (як поточних рахунків із спеціальним режимом використання).

Доказів того, що на грошові кошти, що містяться на вказаних рахунках, поширюється заборона, встановлена зокрема ч.2 ст.48 Закону України Про виконавче провадження, боржником суду не надано.

Також суд зауважує як було зазначено вище, банківські установи у випадку надходження постанови виконавця про арешт коштів боржника на окремі рахунки, надають відповідь про неможливість стягнення грошових коштів з зазначених рахунків у відповідності до вимог чинного законодавства та повертають таку постанову без виконання.

Матеріалами скарги не підтверджено, що від банківських установ вказана постанова про арешт коштів боржника від 11.09.2019 до відділу без виконання не поверталась.

Крім того, суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено заборони накладення арешту на рахунки, які використовуються для виплати заробітної плати та інших платежів.

Разом з тим, ПАТ "Гемопласт" не зазначає яка саме сума йому необхідна для виплати заробітної плати працівникам. Як вбачається, скарга на незаконні дії державного виконавця в частині звільнення з під арешту коштів, що знаходяться на вказаних рахунках, також обґрунтована боржником тим, що ці кошти використовується саме для виплати заробітної плати робітникам підприємства та для обліку коштів державного соціального страхування, чим порушуються гарантоване ст. 43 Конституції України, ст.97 Кодексу законів про працю України, ст.24 Закону України Про оплату праці в частині своєчасного одержання винагороди за працю робітників боржника.

Наразі рішення суду у справі №913/59/17 залишається невиконаним.

Суд звертає увагу на те, що посилання на норми Конституції України про захист заробітної плати рівною мірою стосуються обох сторін виконавчого провадження, а відтак, самі по собі не створюють підстав для висновку про необхідність звільнення боржника від обов`язку щодо спрямування наявних в нього коштів для виконання остаточного судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - "Конвенція") та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст. 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справах "Бурдов проти Росії", "Совтрансавто-Холдинг" проти України", "Шмалько проти України").

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить майно цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій ОСОБА_1 Іванов проти України").

Тобто, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів скаржника та відсутності підстав для задоволенні скарги №01/1068 від 27.09.2019 Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" на дії головного державного виконавця виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитра Євгеновича за зведеним виконавчим провадженням №60040491 щодо примусового виконання наказів від 13.02.2019 у справі №913/59/17.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 233, 234, 240, 339, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів "Гемопласт" №01/1068 від 27.09.2019 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитра Євгеновича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строк, передбачений ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.10.2019.

Головуючий суддя Є.А. Лісовицький

Суддя С.В. Смола

Суддя Р.М.Шеліхіна