УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду та про витребування доказу

15.10.2019Справа № 910/10901/19

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до ОСОБА_1

про стягнення 210 682,49 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Кредитним договором № б/н від 27.04.2019 у розмірі 210 682,49 грн, з яких 200 000,00 грн заборгованості за кредитом, 1 800,00 грн заборгованості за відсотками, 1 682,49 пені та 7 200,00 грн комісії.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором № б/н від 27.04.2019.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, відповідачем у цій справі є фізична особа, що не є підприємцем - ОСОБА_1 , адресу якого позивачем зазначено: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2019, на підставі частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, постановлено звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та зобов`язано Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

16.09.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва на запит суду від 15.08.2019 надійшов лист Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №103/8126/34/4 від 06.09.2019, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 05.09.2019 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визнано судом малозначною, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановлено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - протягом 5 днів з моменту отримання даної ухвали та серед іншого встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

09.10.2019 до суду від відповідача надійшли заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, в якій відповідач просить суд визнати поважною причину пропуску строку для подачі заяви, відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

Розглянувши заяву відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, суд дійшов висновку про наступне.

Як про те зазначав суд в ухвалі про відкриття провадження у справі від 23.09.2019, відповідно до частин 2, 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з п. 8 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У частині 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Суд зазначає, що при відкритті провадження у справі судом враховано положення частини 5 статті 12, частин 2 - 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України та оскільки у справі № 910/10901/19 ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, суд дійшов висновку про те, що справа є незначної складності, у зв`язку з чим в силу наведених вище приписів процесуального закону справу визнано малозначною, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Заява відповідача мотивована тим, що відповідачу незрозуміло підстави заявленого до нього позову, з доданих до позовної заяви документів неможливо встановити куди було перераховано кошти з рахунку, на думку відповідача, у даному випадку містяться ознаки або помилковості подання позовної заяви або намагання третіх осіб заволодіти майном відповідача. Крім того, відповідач вказує на те, що дана справа має виключне для нього значення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

У своїй заяві про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відповідач просить суд визнати поважною причину пропуску строку для подачі заяви, посилаючись на те, що отримавши позовну заяву з додатками в подальшому її було втрачено, у зв`язку з чим відповідач був змушений ознайомлюватись з матеріалами справи 04.10.2019 та відповідно не мав змоги раніше подати заяву з відповідним обґрунтуванням.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

В ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 23.09.2019 судом було відповідачу строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, в разі наявності таких заперечень, протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали про відкриття провадження у цій справі від 23.09.2019 відповідачем отримано 26.09.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 922/765/15.

Втім, викладені у заяві обставини (втрата позовної заяви з додатками) не є об`єктивними причинами, які унеможливили звернення відповідача до суду із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в межах встановленого судом строку та повністю залежали від волевиявлення самого заявника, у зв`язку з чим суд не може визнати поважною причину пропуску строку для подачі відповідачем заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Згідно зі статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку залишити заяву відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження без розгляду.

Водночас, суд звертає увагу відповідача на те, що він не позбавлений права доводити свої заперечення проти позову у відповідних заявах по суті справи у встановлені судом строки.

Щодо поданого відповідачем клопотання про витребування доказів суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно з ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд встановив, що клопотання про витребування доказів, подане відповідачем у встановлений частинами ч. 3 ст. 80 та ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України строк.

У поданому клопотанні відповідач просить суд витребувати в позивача виписку по рахунку № НОМЕР_2 (вказаного у виписці) за період з 01.01.2000 по 24.07.2019 із зазначенням всіх операцій по рахунку, посилаючись на те, що відповідач не користувався кредитним лімітом, виписка сформована за досить значний період (19 років і 7 місяців), виписка не містить доказів того, що з рахунку було списано грошові кошти в сумі 200 000,00 грн, не містить підпису особи, яка створила вказаний документ тощо.

Згідно з ч. 5 ст. 96 Господарського процесуального кодексу України якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З огляду на вищевикладене, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та витребувати зазначений в ньому доказ.

Керуючись статтями 12, 80, 81, 96, 118, 119, 234, 235, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишити без розгляду.

2. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

3. Витребувати в Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" виписку по рахунку № НОМЕР_2 (вказаного у виписці) за період з 01.01.2000 по 24.07.2019 із зазначенням всіх операцій по рахунку.

4. Витребуваний судом доказ позивачу необхідно подати у строк до 30.10.2019 включно, а за його відсутності - мотивовані пояснення з цього приводу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена окремо від рішення суду в частині залишення заяви відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження без розгляду в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Нечай