ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" жовтня 2019 р. Справа № 903/741/19

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову

по справі 903/741/19

за позовом: ОСОБА_1

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван", с.Зміїнець, Волинська область

Товариства з обмеженою відповідальністю "Юванта", с.Зміїнець, Волинська область

про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки

Суддя Шум М.С.

секретар с/з Кобись Є.О.

Представники сторін: н/з

Встановив: Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Юванта", в якому просить суд визнати недійсним укладений між відповідачами договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,3127 га, розташованої в с.Зміїнець Луцького району Волинської області.

Разом з тим, із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборонити ТзОВ "Юван" та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо спірної земельної ділянки.

Позивач обґрунтовуючи подану заяву вважає, що відповідач хоче продати земельну ділянку, оскілки в мережі інтернет з`явилось оголошення, в якому вказано про продаж земельної ділянки під 56-квартирним житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 07.10.2019р. повідомлено сторони про те, що розгляд заяви позивача про забезпечення позову по справі відбудеться 11.10.2019р.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява про вжиття, визначених заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову.

Заявник вказує на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без вказівки на відповідні докази.

Разом з тим, слід зазначити, що з обгрунтування заяви про забезпечення позову не можливо встановити, що саме та ділянка (кадастровий номер :03:001:6457 площею 0,3127 га) на яку посилається заявник, розміщена в оголошенні про продаж земельної ділянки у с. Зміїнець.

За таких обставин та з огляду на те, що заявником не доведено, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.136, 137, 138-140, 234 ГПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх.№01-60/36/19 від 19.09.2019р.) про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 11.10.2019р. та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строки та в порядку визначеному ст.253-259 ГПК України.

Ухвала суду підписана 11.10.2019р.

Суддя М. С. Шум