ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року Справа № 923/267/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Фінаровій О.Л , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ,

до Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго", м. Херсон,

про стягнення 225642,86грн.

За участю представників сторін:

від позивача - адвокат Жигадло І.Б., , довіреність № 64/18 від 21.12.2018р.;

від відповідача - не з`явився.

Судове засідання проводиться у режимі відеоконференції з Північним апеляційним господарським судом та у відповідності до ч.1 п.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

09 квітня 2019 року Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" заборгованості у сумі 225642,86 грн., з якої: 184399,66 грн. - сума інфляційних втрат за період з квітня 2016р. по лютий 2019р. та 41243,20 грн. - сума 3% річних за період з 06.04.2016р. по 05.04.2019р..

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилається на рішення Господарського суду Херсонської області у справі 10/81-09 від 07.07.2009, відповідно до якого позовні вимоги ДП"Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволено та стягнуто з Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 458566 грн. 77 коп. заборгованості за договором комісії №12/05-300 від 01.10.2005, 25177 грн. 20 коп. процентів річних та 211249 грн. 30 коп. інфляційних втрат, 6950 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою від 11 квітня 2019 року суд прийняв позовну заяву Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 923/267/19 визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Цією ж ухвалою суд запропонував сторонам надати до суду: відповідачу - відзив на позовну заяву, належним чином завірені копії статутних та реєстраційних документів, позивачу - відповідь на відзив відповідача, у разі отримання відзиву - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву, але не пізніше 06.05.2019р..

Ухвала суду про відкриття провадження направлена сторонам рекомендованою поштою з повідомленням, у відповідності до вимог частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

06 травня 2019 року до суду від МКП "Херсонтеплоенерго" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, а тому просить суд відмовити позивачу у задоволені позову з підстав, викладених у відзиві, оцінюючі надані докази на підтвердження своєї правової позиції на свою користь.

06 травня 2019 року до суду від позивача у справі надійшло клопотання проводити судові засідання у справі №923/267/19 в режимі відеоконференції та доручити забезпечення розгляду справи в режимі відеоконференції Північному апеляційному господарському суду або Господарському суду Київської області.

Ухвалою від 06 травня 2019 року суд відмовив Дочірній компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" у задоволені клопотання про участь у судовому засіданні, призначеного на 07 травня 2019 року о 12. год. 00 хв. в режимі відеоконференції, та зазначив, що питання про призначення наступних засідань по даній справі у режимі відеоконференції буде розглянуто судом безпосередньо у судовому засіданні.

У зв`язку з необхідністю забезпечення реалізації всіма учасниками процесу своїх процесуальних прав і обов`язків, з метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи, ухвалою від 07 травня 2019 року суд відклав судове засідання для повторного виклику представника позивача та наданням відповідачем додаткових документів.

З метою забезпечення учасникам провадження рівних можливостей щодо участі представників сторін у призначених судових засіданнях, враховуючі значну віддаленість місцезнаходження позивача, а саме місто Київ від міста Херсон господарський суд Херсонської області ухвалою від 07.05.2019 визначив судові засідання призначені у справі № 923/267/19 проводити в режимі відеоконференції з Північним апеляційним господарським судом.

03 червня 2019 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив відповідача, відповідно до наданих заперечень МКП "Херсонтеплоенерго" не погоджується з доводами позивача викладеними у відповіді на відзив.

Також 03 червня 2019 року до суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 03 червня 2019 року суд продовжив строк проведення підготовчого засідання у справі № 923/267/19, підготовче засідання у справі відклав та витребував у Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", належним чином завірені копії документів, що підтверджують передачу на баланс Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", ідентифікаційний код юридичної особи: 31301827 від Дочірнього підприємства "Газ - тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" боргу у розмірі 458566,77 гри., який стягнено рішенням Господарського суду Херсонської області у справі № 10/81-09 від 07.07.2009 року з МКП "Херсонтеплоенерго" на користь ДП "Газ - тепло", встановити строк для надання витебуваних документів - 15 днів, з дня наступного після проведення 03.06.2019р. судового засідання .

Суд також запропонував позивачу повторно надіслати (надати) на адресу суду супровідним листом відповідь на відзив відповідача, оскільки станом на 03.06.2019 зазначені документи за інформацією відділу документального забезпечення до Господарського суду Херсонської області не надходили. 20 червня 2019 року позивачем надано суду для залучення до матеріалів справи визначені документи, які долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 31 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі № 923/267/19 та призначено справу до судового розгляду по суті.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді у період з 27.08.2019 по 31.08.2019, розгляд справи призначений на 30.08.2019 не відбувся, а тому суд ухвалою від 02.09.2019 продовжив строк розгляду справи № 923/267/19 по суті на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та призначити справу до судового розгляду по суті на 30 вересня 2019.

Відповідачем явку повноваженого представника у судове засідання 30.09.2019р. не забезпечено, причини неприбуття суду не відомі, ухвалу суду від 02.09.2019 про призначення розгляду справи по суті відповідачем отримано, що підтверджено, повернутим на адресу суду поштовим повідомленням з відміткою пошти про отримання ухвали адресантом.

Судом також враховано, що ухвалою від 02.09.2019 явка представників сторін у судове засідання не визнавалась обов`язковою.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідачем надано відзив на позовну заяву, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами та без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 30.09.2019р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про дату складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 1 жовтня 2005 року між Дочірнім підприємством "Газ-тепло Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" і Міським комунальним підприємством "Херсонтеплоенерго" був укладений договір комісії № 12/05-330.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язань за вказаним договором, рішенням Господарського суду Херсонської області у справі № 10/81-09 від 07.07.2009 року з МКП "Херсонтеплоенерго" стягнуто на користь ДП"Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 458566 грн. 77 коп. заборгованості, 25177 грн. 20 коп. 3 % річних, 211249 грн. 30 коп. інфляційних втрат, 6950 грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

За приписами ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно висновку Верховного суду від 11 квітня 2018 року у справі 903/408/16

"Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" №28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов`язковість врахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом."

На підставі зазначеного, оскільки рішення у справі №10/81-09 від 07.07.2009 набрало законної сили між тими ж сторонами що і у справі 923/267/19, спірні відносини виникли з одного договору комісії № 12/05-330 від 01.10.2005, а тому суд вважає, що обставини які встановлені рішенням суду у справі 10/81-09 є доведеними та не підлягають доказуванню.

Оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за договором комісії № 12/05-330 від 01.10.2005 в частині своєчасного погашення суми заборгованості, позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області з вимогами про стягнення з першого 184399,66 грн. - суми інфляційних втрат за період з квітня 2016р. по лютий 2019р. та 41243,20 грн. - суми 3% річних за період з 06.04.2016р. по 05.04.2019р.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Херсонської області у справі №10/81-09 від 07.07.2009 встановлено, що між Дочірнім підприємством "Газ-тепло Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" і Міським комунальним підприємством "Херсонтеплоенерго" укладено договір комісії № 12/05-330, за умовами вказаного договору, відповідач взяв на себе обов`язок по здійсненню діяльності з продажу "Теплової енергії" від свого імені в інтересах на за рахунок позивача.

Таким чином, МКП"Херсонтеплокомуненерго" здійснювало продаж теплової енергії від свого імені в інтересах та за рахунок ДП "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України", однак в порушення умов договору не оплатив останньому заборгованість за поставлену теплову енергію, що підтверджено рішенням у справі №10/81-09 від 07.07.2009.

Невиконання МКП "Херсонтеплокомуненерго" свого грошового зобов`язання за договором комісії по сплаті на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" по сплаті 458566,77 грн. вартості реалізованої кінцевим споживачам теплової енергії, що була реалізована в інтересах та за рахунок останнього, є порушенням договірних зобов`язань за цим договором, а також порушенням положень Господарського кодексу України, а саме ч.1,ч.7 ст. 193 та ч.1 ст. 203 цього Кодексу.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже при нарахуванні інфляційних та річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У зв`язку з несплатою МКП "Херсонтеплокомуненерго" до теперішнього часу заборгованості в розмірі 458566,77 грн., зазначене грошове зобов`язання продовжувало існувати, й прострочення цього грошового зобов`язання мало місце, зокрема, протягом періоду часу з квітня 2016 року по лютий 2019 року.

За таких обставин, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 184399,66 грн. - інфляційних втрат за період з квітня 2016р. по лютий 2019р. та 41243,20 грн. 3% річних за період з 06.04.2016р. по 05.04.2019р.

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, та встановлено, що вони є вірним.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 184399,66 грн. та суми 3% річних у розмірі 41243,20 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо тверджень відповідача зазначених у відзиві на позовну заяву про часткову сплату суми заборгованості, суд зазначає є, що відповідач відповідні докази в обґрунтування своїх тверджень не надав, тобто позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Крім того на виконання приписів ухвали суду від 04 червня 2019 року, позивачем надано визначені документи.

При досліджені яких встановлено, що наказом Міністерства палива та енергетики України № 538 від 12.11.2007 року припинено діяльність Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанія "Нафтогаз України" та визначено Дочірню компанію "Газ України" Національної акціонерної компанія "Нафтогаз України" правонаступником всіх прав та обов`язків першого.

За обліковими даними позивача за відповідачем станом на 31.12.2009 існує заборгованість у сумі 458566,77 грн., яка не сплачена. Зазначена обставина підтверджена доданою до позовної заяви довідкою щодо стану заборгованості, а тому ДП "Газ України" НАК "Нафтогаз України" нараховані на цю суму інфляційні втрати у розмірі 184399,66 грн. за період з квітня 2016р. по лютий 2019р. та 41243,20 грн. 3% річних за період з 06.04.2016р. по 05.04.2019р.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, то оцінюючи наведені аргументи як заперечення на позов, суд зазначає, що за змістом статті 599 ЦК України «зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином», а тому зупинення виконавчого провадження не зупиняє самого зобов`язання, виконання якого є обов`язком відповідача до моменту його припинення.

При цьому включення відповідача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості на підставі Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" не вказує на припинення, або зупинення його грошового зобов`язання за договором комісії.

За таких обставин, доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" (73003, Острівське шосе, 1, м. Херсон, Херсонська область, ) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, вул. Шолуденка, 1, 7) суму інфляційних втрат за період з квітня 2016 року по лютий 2019 року у розмірі 184399,66 грн., суму 3% річних за період з 06.04.2016р. по 05.04.2019р. у розмірі 41243,20 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 3384,64 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.10.2019р.

Суддя С.В. Нікітенко