РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.10.2019Справа № 910/9970/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

до фізичної особи-підприємця Шаповал Олени Віталіївни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про стягнення 20 630,00 грн. безпідставно отриманих коштів

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" до фізичної особи-підприємця Шаповал Олени Віталіївни про стягнення 20 630,00 грн. безпідставно отриманих коштів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням господарського суду міста Києва від 12.05.2015 року у справі №910/1141/15-г в позові комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відмовлено повністю та стягнуто з підприємства на користь Шаповал Олени Віталіївни 2 500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Однак, при виконання рішення суду державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві з позивача в порядку примусового виконання рішення стягнуто та перераховано значно більші суми: 23 130,00 грн. на користь Шаповал О.В. , 6 128,69 грн. виконавчого збору на користь держави.

Таким чином, в наслідок помилки державного виконавця відповідач безпідставно набула майно у формі грошових коштів на суму 20 630,00 грн.

Оскільки, відповідач не повернув безпідставно набуті кошти, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 31.07.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №015 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.07.2019 року, а саме: АДРЕСА_1 .

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва від 31.07.2019 р. повернута до суду у зв`язку з: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/9970/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 у справі № 910/1141/15-г в позові комунальному підприємству «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відмовлено повністю, та стягнуто з підприємства на користь фізичної особи-підприємця Шаповал Олени Віталіївни 2 500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

02.06.2015 року на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 12.05.2015 року у справі №910/1141/15-г видано наказ про примусове виконання рішення по справі №910/1141/15-г.

Наказ про примусове виконання рішення суду у вищезазначеній справі був пред`явлений на виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва. У зв`язку з цим, 20.08.2015 постановою № 48467943 відкрито виконавче провадження.

Як зазначено позивачем, в порядку примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02.06.15. № 910/1141/15-г в межах виконавчого провадження № 48467943 з комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» () на користь фізичної особи-підприємця Шаповал Олени Віталіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) підлягали стягненню:

- 2 500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката на користь стягувача;

- 250,00 грн. виконавчого збору;

- 300,00 грн. витрат виконавчого провадження,

Однак, фактично державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві з комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" в порядку примусового виконання вищевказаного наказу помилково стягнуто та перераховано значно більші суми:

- 23 130,00 грн. на користь фізичної особи-підприємця Шаповал О.В.;

- 6 128,69 грн. виконавчого збору на користь держави.

- 300,00 грн. витрат виконавчого провадження.

Таким чином, в наслідок помилки державного виконавця фізична особа-підприємець Шаповал О.В. безпідставно набула майно у формі грошових коштів на суму 20 630,00 грн.

В матеріалах справи наявне заява фізичної особи-підприємця Шаповал О.В. до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з зазначенням реквізитів для перерахування коштів.

05.09.2017 року розпорядженням державного виконавця №48467943/2 вирішено перерахувати на користь фізичної особи-підприємця Шаповал О . В . (по примусовому виконанню виконавчого документа №910/1141/15-г від 02.06.2015 року) 23 130,00 грн.

З платіжного доручення № 10824 від 11.09.2017 року вбачається, що Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перераховано на користь ФОП Шаповал О.В. на суму 23 130,00 грн. з призначенням платежу: «к/р № Пер.боргу стягнутого з КП «ЦОС Шевч. р-ну», на користь ФОП Шаповал Олена Віталіївна ід. НОМЕР_1 , згідно ВП №48467943/2, в/д№ від, без ПДВ». (оплата по платіжному дорученню 13.09.2017 року).

Постановою про виправлення помилки у процесуальному документі державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ВП №48467943 від 05.07.2018 року, внесено виправлення до документу «постанова про арешт коштів боржника» від 05.07.2018, а саме внесено зміни до суми накладеного арешту на кошти боржника - замість 61 286,90 грн. сумою заборгованості вважати 2500,00 грн.

В ухвалі господарського суду міста Києва від 13.11.2018 року у справі №910/1141/15-г щодо розгляду скарги комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, судом встановлено, що грошові кошти на суму 22950,00 грн. (20.630,00 грн. на користь стягувача та 2.320 грн. виконавчого збору) стягнуто з боржника безпідставно, з огляду на що дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо стягнення з Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" у виконавчому провадженні № 48467943 грошових коштів у сумі 22.950,00 грн. є незаконними, а скарга в цій частині задовольняється судом.

Також, у вищезазначеній ухвалі зазначено, що суд звертає увагу скаржника на те, що судом встановлено факт безпідставності стягнення з боржника грошових коштів на суму 22950,00 грн. (20.630,00 грн. на користь стягувача та 2.320 грн. виконавчого збору), однак, судове рішення в частині вимоги про зобов`язання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві повернути комунальному підприємству "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" надлишково стягнуті кошти у сумі 22 950,00 грн. не є результатом розгляду скарги в розумінні приписів ст. 343 ГПК України, а порушене право позивача може бути захищено останнім в порядку відповідної судової юрисдикції.

В матеріалах справи наявна вимога державного виконавця ВП №48467943/16 від 17.10.2018 року адресована Шаповал О.В. в якій державний виконавець зобов`язує Шаповал Олену Віталіївну перерахувати на депозитний рахунок відділу надлишково перераховані кошти в сумі 20 630,00 грн. та надати до відділу копію платіжного доручення про перерахування коштів.

27.03.2019 року комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" направлено до Шаповал Олени Віталіївни претензію в якій просило протягом п`яти днів повернути КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" безпідставно набуті кошти у сумі 20 630,00 грн.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази повернення безпідставно отриманих коштів.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною 1 статті 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ч.2 статті 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: по-перше, є набуття або збереження майна; по-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; по-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, оскільки грошові кошти відповідачем набуті без достатньої правової підстави, він зобов`язаний повернути позивачеві ці кошти.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, факт набуття відповідачем без достатньої правової підстави коштів позивача у сумі 20 630,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, ч.9 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Шаповал Олени Віталіївни ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, буд. 10/8, ) безпідставно отримані кошти у розмірі 20 630 (двадцять тисяч шістсот тридцять) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий