УХВАЛА

15 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 927/590/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Краснова Є.В., Могила С.К.

розглянувши матеріали касаційної скарги Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 та на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2014

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Мобіл"

до Приватного підприємства "Технологічні ресурси"

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2019 Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" звернулось із касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 та на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2014 через суд апеляційної інстанції до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке викладено у тексті касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 18.09.2019 касаційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" залишено без руху на підставі частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю належних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції та недоведеністю поважності пропуску строку на касаційне оскарження.

Касаційну скаргу заявника залишено без руху до 09.10.2019, а відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

03.10.2019 Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано копію заяви про ознайомлення з матеріалами справи №927/590/14 від 01.08.2019 та фотокопію журналу обліку ознайомлення сторін з матеріалами справи як доказ, що підтверджує дату отримання повного тексту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, які завірені власним підписом представника позивача.

Заявником касаційної скарги усунено недоліки у строк встановлений ухвалою Верховного Суду від 18.09.2019 та не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Щодо поновлення строку, заявник зазначає про те, що повний текст оскаржуваної постанови на його адресу поштою не надходив, і лише 01.08.2019 під час ознайомлення з матеріалами справи у суді першої інстанції він ознайомився з повним текстом постанови, а тому, на його думку, строк пропущений з поважних причин та відповідно до частини 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України підлягає поновленню.

Таким чином, заявник зазначає, що неподання касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції у межах встановленого строку на касаційне оскарження було зумовлено неотриманням поштою оскаржуваної постанови суду, що на його думку, є поважною причиною для поновлення строку на касаційне оскарження.

Проте колегія суддів не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання з огляду на таке.

Приписами статті 288 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1). Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (ч. 2).

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 заявник був присутній у судовому засіданні, а отже був обізнаний з результатами розгляду даного спору. Повний текст постанови складено 07.05.2019.

З касаційної скаргою заявник звернувся лише 22.08.2019 з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження в обґрунтування якого суду надано заяву від 31.07.2019 про ознайомлення з матеріалами справи та фотокопію журналу обліку ознайомлення сторін з матеріалами справи, які не підтверджують поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому слід зазначити, що як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, заявником необґрунтовано поважності причин звернення з касаційною скаргою майже через три місяці після спливу строку на її касаційне оскарження, а отже пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із касаційною скаргою, могла і повинна була уникнути при подачі касаційної скарги.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

При цьому заявником не надано належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку на касаційне оскарження, та не наведено існування об`єктивним обставин, що унеможливили подання касаційної скарги протягом розумного строку, а не за спливом майже трьох місяців.

Відповідно до частини другої пункту 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України визначено, що Суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №927/590/14 за касаційною скаргою Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 та на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2014 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження слід відмовити.

Відповідно до положень частини шостої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 235, 288, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Дочірньому підприємству Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 та на рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.06.2014 у справі №927/590/14.

3. Копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

4. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді Є.В. Краснов

С.К. Могил