ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2019 р. Справа№ 910/14531/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Майданевича А.Г.

Мартюк А.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Марфін В.В. (ордер серія КС №483037 від 21.08.2019);

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства завод "Арсенал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2019

у справі № 910/14531/18 (суддя Бондаренко Г.П.)

За позовом Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал,"

до Державного підприємства завод "Арсенал"

про стягнення 285 976, 04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 у справі №910/14531/18 позов Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" до Державного підприємства завод "Арсенал" про стягнення 285976,04грн. задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства завод "Арсенал" на користь Казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" 267 706грн. 88 коп. основної заборгованості, 18 269грн. 16 коп. пені та 4 289грн. 64 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та надав відповідачу послуги, обумовлені договором, в період з травня по грудень 2017 включно на загальну суму 267 706,88 грн.; відповідачем жодних претензій щодо невідповідності наданих послуг умовам договору не заявлялось та доказів іншого не надано;

- відповідач свої зобов`язання по оплаті наданих послуг виконував неналежним чином, не здійснив оплату наданих послуг; доказів на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 267 706,88 грн. відповідачем не надано.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 25.06.2019 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- 20.02.2012 між позивачем та відповідачем була підписана угода № 1 про фактичне користування земельними ділянками, відповідно до п. 2 якої сторони зобов`язалися сплачувати податки на землю з дати підписання передавального акта за площі земельних ділянок, якими вони користуються, проте позивач не оформив акти на право користування земельними ділянками, тому відповідач, як він стверджує, змушений сплачувати земельний податок за земельні ділянки, якими фактично користується позивач. З огляду на зазначене, відповідач стверджує, що у позивача наявна перед ним заборгованість по відшкодуванню витрат на сплату земельного податку в розмірі 970 134,28грн. за період з 01.03.2012 по 31.03.2018, яка значно перевищує заборгованість відповідача перед позивачем за договором, та що його зобов`язання по сплаті заборгованості за договором на суму 267 706,88грн. перед позивачем були припинені шляхом зарахування зустрічних позовних вимог.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., судді Сітайло Л.Г., Майданевич А.Г. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства завод "Арсенал" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2019, справу № 910/14531/18 призначено до розгляду на 22.08.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2019 відкладено розгляд справи № 910/14531/18 на 01.10.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2019, у зв`язку з перебуванням судді Сітайло Л.Г. у відпустці, у справі № 910/14531/18 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 30.09.2019 у справі № 910/14531/18 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Мартюк А.І., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Державного підприємства завод "Арсенал" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 у справі № 910/14531/18.

Від позивача (20.08.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- зарахування зустрічних однорідних вимог можливо за наявності одночасно таких умов: зустрічності вимог - одночасна участь сторін у двох зобов`язаннях і при цьому кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому зобов`язанні; однорідність вимог (гроші, однорічні речі); настання строку виконання зобов`язання, оскільки не можна не пред`явити до зарахування вимоги за таким зобов`язанням, яке не підлягає виконанню; ясність вимог, тобто між сторонами немає спору щодо розміру, характеру, змісту та умов виконання зобов`язання;

- у позивача були відсутні перед відповідачем грошові зобов`язання, наявність яких є однією з необхідних умов,для зарахування зустрічних однорідних вимог, передбачені в статті 601 Цивільного кодексу України.

Від відповідача (17.09.2019) надійшла відповідь на відзив, в якому відповідач зазначає про те,що:

- твердження позивача про те, що у нього відсутні зобов`язання перед відповідач не правдиве, оскільки такі зобов`язання підтверджуються Угодою №1 від 20.02.2012, податковими деклараціями з плати за землю, з яких вбачається, що ДП завод «Арсенал» несе зобов`язання по спліт податку за всю земельну ділянку, виділену відповідно до Державного Акту на право постійного користування землею, в томі числі земельну ділянку, якою користується позивач.

В судове засідання апеляційного господарського суду 01.10.2019 не з`явився представник відповідача.

Враховуючи те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, про причини неявки відповідач суд не повідомив, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судовою колегією встановлено.

Між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, 29.03.2017 укладено договір № 1/23-43-17-3/е-33-17 на оперативно - технічне обслуговування електрообладнання (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується проводити оперативно-технічне обслуговування електрообладнання трансформаторних підстанцій та кабельних ліній "замовника" (в подальшому послуги), а саме: ПС " Арсенальна", ТП 589, ТП 389, ТП 1014, КТП 9, ТП корпусу 6, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, у терміни, встановлені Правилами технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 25.07.2006 №258.

В п.1.6. договору сторони погодили, що замовник зобов`язується до 4-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги, передбачені п.1.1 цього договору, підписати наданий виконавцем акт приймання-передавання наданих послуг або надати мотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до п.1.7. договору, у випадку не надання мотивованої відмови та не підписання замовником акта приймання-передавання у терміни, передбачені п.1.6, послуги вважаються наданими виконавцем у відповідності до умов договору, акт приймання-передавання наданих послуг - підписаним в односторонньому порядку, а рахунок-фактура підлягає обов`язковій оплаті замовником.

Вартість послуг за календарний рік, згідно з "Договірною ціною на оперативно - технічне обслуговування електрообладнання" (додаток №1) та "Локальним кошторисом на оперативно-технічне обслуговування електрообладнання" (додаток №2), що є невід`ємною частиною цього договору, складає - 401560,31грн., в т. ч. ПДВ 20% - 66 926,72грн. Вартість послуг за місяць складає - 33 463, 36грн., в т. ч. ГІДВ 20% - 5 577, 23грн. (п. 2.1, 2.2. договору).

Відповідно до п.2.3. договору замовник зобов`язується щомісячно сплачувати виконавцю оплату за надання послуг, в сумі передбаченій в п.2.2. договору, протягом 5 робочих днів з моменту отримання рахунку - фактури та акта приймання - передавання наданих послуг.

В п. 3.2. договору сторони погодили сплату пені замовником на користь виконавця, у розмірі 0,1% від суми, що передбачена в п.2.2. договору за кожний день прострочки, у випадку невиконання замовником його зобов`язань у строки, що передбачені п. 2.3. договору.

Факт надання відповідачу послуг на підставі вищезазначеного договору за період з травня 2017 по серпень 2017 року підтверджено долученими до позову Актами приймання-передачі наданих послуг від 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 підписаними повноважними представниками сторін. Згідно Актів приймання-передачі наданих послуг підписаних повноважними представниками сторін в період з травня 2017 року по серпень 2017 року позивач надав відповідачу за договором послуг на загальну суму 133 853,44 грн.

Акт приймання-передачі наданих послуг та рахунок-фактуру за вересень 2017 року направлено рекомендованим листом на адресу відповідача вих. № 1915/70-12/23, акт та рахунок-фактуру за жовтень направлено рекомендованим листом вих. № 2151/70-12/23 від 01.11.2017, акт та рахунок - фактуру за листопад 2017 року направлено рекомендованим листом вих. 2412/70- 12/23 від 01.12.2017, акт та рахунок-фактуру за грудень 2017 року направлено листом вих. № 2620/70-12/23 від 29.12.2017, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Згідно Актів приймання-передачі наданих послуг, не підписаних з боку відповідача, в період з вересня 2017 року по грудень 2017 року включно позивач надав відповідачу за договором послуг ще на суму 133 853,44грн. Вказані акти були направлені на адресу відповідача в двох примірниках один з яких після підписання мав бути повернутий позивачу. Однак відповідач акти не підписав та не повернув з обґрунтуванням відмови в їх підписанні, і доказів іншого матеріали справи не містять.

16.04.2018 позивач направляв на адресу відповідача претензію з вимогою невідкладного виконання зобов`язань за договором та погашення заборгованості за договором, яка була отримана відповідачем 17.04.2018, у відповідь на яку відповідач запропонував припинити зобов`язання по сплаті боргу по договору на суму 267 706,88грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних (фінансових) вимог, відповідно до ст.601 Цивільного кодексу України та ст.203 Господарського кодексу України.

В подальшому, в грудні 2018 року відповідач звертався до позивача із листом (вих. № 1405 від 14.12.2018), в якому повідомив позивача про припинення зобов`язання по сплаті боргу по договору шляхом зарахування однорідних (фінансових) вимог, відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 Господарського кодексу України.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов`язався здійснювати розрахунки за договором щомісячно, протягом 5 робочих днів з моменту отримання рахунку - фактури та акту приймання - передавання наданих послуг. Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази направлення відповідача актів та відсутності з боку відповідача заперечень щодо отримання ним рахунків - фактур, актів за договором та обґрунтованих заперечень щодо підписання актів за вересень - грудень 2017 року включно, строк оплати послуг наданих позивачем відповідачу в період з травня 2017 року по грудень 2017 року включно настав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання по оплаті наданих йому за договором, в період з травня 2017 року по грудень 2017 року включно на загальну суму 267 706, 88 грн. не виконав, і допустив у вказаному розмірі заборгованість, доказів сплати якої матеріали справи не містять.

Отже, позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідачем, в свою чергу, жодних претензій щодо невідповідності наданих послуг умовам договору не заявлялось та доказів іншого суду не було надано.

В силу ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 267 706,88грн. відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 267 706,88грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати наданих послуг, у відповідності до умов договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 267 706,88грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виходячи з положень ст.610, ч.1 ст.612, ст.611 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 3.2. договору сторони погодили сплату пені замовником на користь виконавця, у розмірі 0,1 % від суми, що передбачена в п. 2.2. договору за кожний день прострочки, у випадку невиконання замовником його зобов`язань у строки, що передбачені п. 2.3. договору.

Відповідачем допущено прострочення строків оплати визначених п.2.3 договору, відповідно є підстави для стягнення з відповідача пені за період прострочення визначений позивачем з 09.11.2017 по 10.07.2018, в розмірі визначеному позивачем. Позовна заява містить розрахунок суми пені згідно п. 3.2 договору, при перевірці якого колегією суддів встановлено, що позивач правильно здійснив вказаний розрахунок.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо припинення його зобов`язань перед позивачем по сплаті 267706,88грн. заборгованості за договором шляхом зарахування зустрічних позовних вимог не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

Недопустимість зарахування зустрічних вимог визначено ст.602 ЦК України, відповідно до положень якої не допускається зарахування зустрічних вимог про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зі змісту положень ст.601 Цивільного кодексу України та ст.203 Господарського кодексу України припинення зобов`язання зарахуванням означає відсутність предмета спору за умови, що між сторонами не залишилося спірних (неврегульованих) питань щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Припинення зобов`язання зарахуванням можливе лише за умов однорідності та безспірності зустрічних вимог сторін. І у випадку, коли такі вимоги не є безспірними, відповідний спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону.

Угода № 1 про фактичне користування земельними ділянками від 20.02.2012, укладена сторонами, не містить положень щодо зобов`язань позивача відшкодовувати відповідачу понесені останнім витрат на сплату земельного податку, у зв`язку з чим сам факт наявності у позивача відповідного зустрічного зобов`язання перед позивачем є спірним, що унеможливлює зарахування таких вимог як зустрічних та однорідних. Вказаною угодою визначені лише зобов`язання сторін сплачувати податки на землю з дати підписання передавального акта за площі земельних ділянок, якими вони користуються.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства завод "Арсенал" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 у справі №910/14531/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/14531/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 16.10.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді А.Г. Майданевич

А.І. Мартюк