ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року Справа № 918/246/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Дика А.І.,

представники учасників справи:

позивача- Дягель В.М.;

відповідача- Тимошенко О.В.;

третьої особи Косарєв Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Північним апеляційним господарським судом апеляційну скаргу Відповідача-Фізичної особи-підприємця Григорук Тетяни Олександрівни на рішення господарського суду Рівненської області від 27.05.2019 року, повний текст якого складено 31.05.2019 року, у справі №918/246/19 (суддя Бережнюк В.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Смолярчука Сергія Сергійовича м.Луцьк

до Фізичної особи-підприємця Григорук Тетяни Олександрівни м.Рівне

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача-

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вєста Україна» м.Київ

про стягнення 52 383 грн. 01коп. заборгованості та пені,-

У квітні 2019 року Фізична особа-підприємець Смолярчук Сергій Сергійович звернувся до господарського суду Рівненської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Григорук Тетя-ни Олександрівни про стягнення заборгованості та пені в сумі 52 383 грн. 01 коп. згідно укладено-го договору перевезення.(т.1, арк. справи 2-5).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 12.04.2019р. відкрито провадження у справі №918/246/19, а ухвалою від 07.05.2019р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Товариство з обмеже-ною відповідальністю «Вєста Україна» (надалі в тексті - Товариство).(арк.справи 1, 66-67).

Рішенням господарського суду Рівненської області від 27.05.2019р. у справі №918/246/19 позов ФОП Смолярчука С.С. задоволено, на його користь з ФОП Григорук Т .О . присуджено до стяг-нення 52 383 грн. 01 коп. заборгованості і пені та покладено судові витрати (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).(арк.справи 54-55, 136-140).

Рішення вмотивоване тим, що свої зобов`язання з перевезення вантажу Позивач виконав, проте вартість послуг Відповідач не оплатив. При цьому, Відповідач чи інша постраждала особа, встановивши пошкодження (псування) вантажу не позбавлені можливості в окремому порядку звер-нутись до уповноважених органів чи до суду з метою притягнення винних у пошкодження вантажу до відповідальності, стягнення завданих збитків, компенсацій тощо. Крім того, суд першої інстан-ції перевірив суму нарахованої пені та дійшов висновку про обґрунтованість заявленої пені в сумі 3 383 грн. 01 коп.(арк.справи 138-140).

Не погоджуючись із рішенням, Відповідач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 27.05.2019р. у даній справі і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в пов-ному обсязі.(арк.справи 156-158).

Обґрунтовуючи скаргу Позивач зазначає про неповне з`ясування господарським судом пер-шої інстанції всіх обставин справи і прийняття рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд не врахував, що матеріали справи не містять двосторонньо підписаного акту наданих послуг, як і доказів його складання та направлення на адресу Відповідача повного пакету документів згідно п.4.4 договору і отримання його останнім. Судом першої інстанції також належним чином не проаналізовано п.4.7 договору, яким передбачено оплату експедитором транс-портних витрат та інших послуг перевізника виключно коштами замовника, які надійшли від ньо-го. Крім того, на переконання Скаржника, в порушення умов договору, при здачі довезеного ванта-жу було виявлено невідповідний стан напівпричепа, яким було доставлено товар, а саме: наявність як сажі на внутрішній поверхні тенту та підлоги напівпричепу, так і сильного запаху гару, що є гру-бим порушенням санітарних вимог до транспорту та призвело до псування вантажу - дитячого хар-чування, яке внаслідок неналежного перевезення зіпсувалось і стало неліквідним. Таким чином, вважає Скаржник - неналежне виконання Позивачем зобов`язань з перевезення вантажу, наслідком якого стала часткова втрата та псування вантажу та невідшкодування його вартості, зумовили пра-вомірні дії Відповідача з призупинення виконання зобов`язання оплати. Із зазначених мотивів ФОП Григорук Т. О. заперечує висновок суду першої інстанції, що повідомлені ним обставини неякісного надання послуг, які призвели до нестачі товару, що перевозив ФОП Смолярчук С.С. не відносяться до предмету даного спору - стягнення вартості наданих послуг перевезення і повинні розглядатись в іншому позовному провадженні.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2019р. відкрито апеляційне провадження за скаргою Відповідача.(арк.справи 155).

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Грязнова В.В. з 09.09.2019р. по 11.09.2019р. включно судове засідання у справі №918/246/19 призначене на 10.09.2019р. не від-булось, а ухвалою від 12.09.2019р. судове засідання у справі призначено на 01.10.2019р.(арк.справи 201-205).

За час апеляційного провадження до суду надійшли:

- відзив Третьої особи на апеляційну скаргу, у якому вона надає свої пояснення щодо пред-мета спору.(арк.справи 167-172).

- заява Відповідача про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням №910/8724/19, яку апеляційний суд залишив без задоволення ухвалою від 01.10.2019р. (арк.справи 209-210).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 01.10.2019р. представник Відповідача підтримав апеляційну скаргу та надав свої пояснення. Представник Позивача заперечив проти задоволення ви-мог апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Представник третьої особи також надав пояснення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстан-ції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Смолярчук С.С.-перевізник та ФОП Григорук Т.О .-експедитор уклали договір від 25.10.2018р. №941 на транспортно-експедиторське обслуговування (надалі в тексті - Договір), за умовами пункту 1.1 якого експедитор, діючи від імені і за рахунок замовника (конкретна назва замовника може бути вказана в заявці), згідно договору доручення або транспортного експедирування долучає третю сторону - перевізника, для доставки вантажів автомо-більним транспортом в міжнародному сполученні. Перевізник доставляє заявлені вантажі, а експе-дитор оплачує послуги перевізника із коштів замовника на узгоджених Договором умовах.(арк. справи 12-14).

Відповідно до п.2.1 Договору, експедитор надає перевізникові скан-копію заявки на здійс-нення міжнародного перевезення вантажу в довільній формі із вказівкою наступної інформації: маршрут, найменування вантажу, вага і об`єм вантажу (на один автомобіль), митне оформлення, кількість автомобілів, дата і час завантаження, термін доставки, адреси завантаження і доставки, пункт пропуску на кордоні, вартість послуг в грн. або в євро, умови оплати, додаткові умови (ван-таж в складі збірного - при необхідності).

Перевізник зобов`язаний забезпечити подачу під завантаження справного, повністю в робо-чому стані транспортного засобу (з робочими трьома способами завантаження: зад, бік, верх), при-датного для здійснення міжнародних перевезень, що відповідає вимогам заявки, а також чистий, сухий, не пошкоджений причіп.(п.3.1 Договору).

Згідно з п.7.4 вантаж вважається доставленим за наявності печатки інспектора митниці в CMR накладній і Сагnet-ТІR і печатки вантажоодержувача в СМR накладній.

За змістом п.п.4.4, 4.6 Договору експедитор зобов`язується проводити оплату в національній валюті перевізникові, протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання оригіналу ра-хунку та акту виконаних робіт. Вартість послуг перевізника вказана в підтвердженій заявці. Експе-дитор зобов`язується перерахувати перевізникові за мінусом своєї винагороди необхідні грошові кошти за виконання послуг з автоперевезення вантажів, отримані від вантажоодержувача.(п.2.5 Договору).

Пунктом 5.6 Договору визначено, що за несвоєчасну оплату вартості виконаних послуг пере-візника, експедитор виплачує пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ за кожен день простро-чення оплати. Сторони також погодили, що вони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання умов Договору, якщо таке стало наслідком обставин непереборної сили (форс-мажор - згідно Інкотермс).(6.1 Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання, і є дійсним до 31.12.2018р. або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному Договору.(п.8.1 Договору).

Договір підписаний підприємцями та скріплений відтисками їх печаток.(арк.справи 14).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, 12.11.2018р. експедитором надано, а перевізником прийнято до виконання заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом: вул.Нєдзвєджинєц 10-А, 41-506 Хожув, Республіка Польща (РП) - вул. Нова, 20-А, м.Львів, Україна, із зазначенням всіх умов, передбачених у п.2.1 Договору, в тому чис-лі щодо вартості послуг (фрахту) в сумі 49 000 грн.(арк.справи 15,113).

Матеріалами справи стверджено, що Позивач здійснив перевезення вантажу із місця вул. Нєдзвєджинєц 10-А, 41-506 Хожув, Республіка Польща до місця призначення - вул.Нова, 20-А, м.Львів, Україна, що вбачається з міжнародної товарно-транспортною накладної (СМR) №043698. Перевезення здійснено із частковим пошкодженням вантажу в кількості 12 індивідуальних упако-вок при загальній кількості вантажу 14 664 індивідуальних упаковок (2444 ящики х 6 упаковок), що стверджується відповідними відбитками печаток (штампів) та підписами відправника вантажу (замовника) в полі « 22» та отримувача вантажу в полі « 24» відповідно, а також актом розходження №.(арк.справи 18, 79, 109-111).

З матеріалів справи вбачається, що перевізник відправив експедитору рахунок на оплату послуг №СФ-0001047 від 21.11.2018р. на суму 49 000 грн. (без ПДВ) та Акт надання послуг №ОУ-0001048 від 21.11.2018р. на суму 49 000 грн., а експедитор отримав 10.12.2018р. особисто, про що свідчить згрупований список поштових відправлень за формою 103 та витяг із сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого відправлення 314.(арк.справи 17-20).

Матеріали справи не містять доказів підписання Відповідачем Акта надання послуг та опла-ти вартості перевезення, що також додатково підтверджується представниками учасників справи .

Разом з тим, матеріали справи містять акт експертизи Торгово-промислової палати від 20.11. 2018р. №І-1643, з якого, зокрема, вбачається що під час перевезення пошкоджено 12 упаковок з су-хою молочною сумішшю для дітей «NUTRILON 1Х, (2Х500g), ВІВ», а решта 160 380 шт. індивідуа-льних упаковок - без пошкодження.(арк.справи 29-31).

Вважаючи, що неоплата Відповідачем вартості наданих послуг перевезення порушує його право , Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із ФОП Григорук Т.О. 49 000 грн. та на підставі пункту 5.6 Договору 3 383 грн. 01 коп. пені за період з 29.01.2019р. по 08.04.2019р.(з ура-хуванням заяви про збільшення позовних вимог.(арк.справи 2-5, 54-55).

Як зазначалося вище, рішенням від 27.05.2019р. господарський суд Рівненської області задо-волив позов, присудивши до стягнення з ФОП Григорук Т.О. на користь ФОП Смолярчука С .С. за-боргованості і пені на суму 52 383 грн. 01 коп.(арк.справи 136-140).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна і не підлягає задоволенню з огляду на наступ-не:

Предметом даного спору є стягнення боргу та пені згідно договору.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті - ГК України) - госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов`язан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України).

Зобов`язанням, згідно ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (борж-ник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, вико-нати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських дого-ворів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбаче-них цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного Вико-нання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподар-ського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, пе-редбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Вказана норма кореспондується з приписами ст.180 ГК України, згідно якої господарсь-кий договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення Договору - між сторонами виникли відносини перевезення, оскільки згідно з ч.ч.1, 2 ст.307 ГК України та ст.909 ЦК України - одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) ван-таж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержува-чеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом, згідно ст.50 Закону України «Про автомобільний транспорт» - укладається відповідно до цивільного законодавства між замовни-ком та виконавцем у письмовій формі. Істотними умовами договору є: найменування та місцезна-ходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторона-ми.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.(ст.916 ЦК України).

Разом з тим, абзацом 1 статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» ус-тановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`я-зується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначе-них договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Транспортна експедиція, згідно ч.4 ст.306 ГК України, є допоміжним видом діяльності, пов`я-заним з перевезенням вантажу. Відповідно до ч.1 ст.929 ЦК України, ст.316 ГК України договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора укладати від свого імені договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконан-ня інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням. Експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.(ч.1 ст.932 ЦК України).

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових пос-луг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, вико-нання митних формальностей тощо).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транс-портно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедитор-ських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або ін-ших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з органі-зацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт госпо-дарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; клі-єнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експе-дирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.

Матеріалами справи стверджено та не заперечується учасниками справи, що на підставі До-говору та заявки на здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом Позивач здійснив перевезення вантажу із місця вул.Нєдзвєджинєц 10-а, 41-506 Хожув, Республіка Польща до місця призначення - вул.Нова, 20-А, м.Львів, Україна, що вбачається із міжнародної товарно-транспорт-ною накладної (СМR) №043698. Перевезення здійснено із частковим пошкодженням вантажу в кі-лькості 12 індивідуальних упаковок при загальній кількості вантажу 14 664 індивідуальних упако-вок (2 444 ящики х 6 упаковок), що стверджується відповідними відбитками печаток (штампів) та підписами відправника вантажу (замовника) в полі « 22» та отримувача вантажу в полі « 24» від-повідно, а також актом розходження №.(арк.справи 18, 79, 109-111).

Позивач надіслав Відповідачеві рахунок на оплату послуг №СФ-0001047 від 21.11.2018р. на суму 49 000 грн. (без ПДВ) та Акт надання послуг №ОУ-0001048 від 21.11.2018р. на суму 49 000 грн., однак матеріали справи не містять доказів підписання Відповідачем такого Акта та здійснен-ня оплати за надані послуги перевезення.

При цьому, заперечення Відповідачем позову з підстав відсутності підписаного сторонами акту наданих послуг і доказів його складання та направлення повного пакету документів згідно п.4.4 Договору на адресу експедитора, а також відсутність доказів отримання документів останнім - колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи містять список згрупованих поштових відп-равлень від 06.12.2018р. із зазначенням ФОП Григорук Т.О., крім того, остання в апеляційній скар-зі повідомляє про виконання Позивачем перевезення, хоч і з порушенням, яке відображене в акті експертизи Торгово-промислової палати від 20.11.2018р. №І-1643, на який також покликається Відповідач, чим фактично стверджує здійснення перевезення Позивачем.

З огляду на відсутність у заявці особливих умов перевезення вантажу, апеляційний суд вва-жає, що матеріалами справи стверджується надання Перевізником послуг на умовах Договору.

Відтак, за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмі-рі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нор-мативно-пра-вовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна пла-та.(ч.1 ст.916 ЦК України). Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що факт надання Позивачем послуг з перевезення вантажу на замовлення Відповідача, зумовлює вини-кнення у останнього зобов`я-зання оплатити вартість таких послуг в сумі 49 000 грн.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання Відповідача на те, що при здачі доставленого вантажу було виявлено невідповідний стан напівпричепа, в якому перевозився вантаж, а саме: наявність сажі на внутрішній поверхні тенту та підлоги напівпричепу, а також си-льний запах гару, що, на думку Скаржника, є грубим порушенням санітарних вимог до транспорту та призвело до псування вантажу, - оскільки жодних умов заявки та Договору Позивачем порушено не було, при цьому останній визнає факт псування 12 індивідуальних упаковок (лише три з яких з розривами) із усієї партії вантажу - 16 380 шт.(арк.справи 30-31).

Як необґрунтовані відхиляються посилання Скаржника на п.4.7 Договору, яким передбачено оплату експедитором транспортних витрат та інших послуг перевізника виключно за рахунок за-мовника та коштами, які надійшли від нього, позаяк існування правовідносин Відповідача із Тре-тьою особою не звільняє його від виконання зобов`язання перед Позивачем.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Позивач заявив до стягнення додаткові вимо-ги.

Відповідно до ч.1 ст.546, ч.1 ст.549 ЦК України та ст.230 ГК України, виконання зобов`язан-ня може забезпечуватися неустойкою, якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 5.6 Договору сторони визначили, що за несвоєчасну оплату вартості виконаних пос-луг перевізника, експедитор виплачує пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши розрахунок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача 3 383 грн. 01 коп. пені за період з 29.01. 2019р. по 08.04.2019р.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрун-тованість заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпо-середньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесу-ального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Григорук Тетяни Олександрівни на рішень-ня господарського суду Рівненської області від 27.05.2019р. у справі №918/246/19 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №918/246/19 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.