ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа№ 910/13399/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Хрипуна О.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача Звада Р.В. довіреність № 18-0014/9209 від 18.02.19

інші сторони явку своїх представників не забезпечили

розглянувши матеріали апеляційної скарги Національного банку України

на рішення Господарського суду міста Києва від 07 лютого 2019 року (повний текст складено 18.02.2019 р.)

Національного банку України,

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25 лютого 2019 року

у справі № 910/13399/18 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Національного банку України

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -

Фермерське господарство "Великополюхівське"

про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності, -

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1 короткий зміст позовних вимог:

1.1.1. Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання договору недійсним та застосування наслідків його недійсності (т.І, а.с. 5-14).

1.1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач 1, укладаючи оспорюваний договір № 058 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги допустив порушення Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою правління Національного банку України № 369 від 28.08.2001 та умов договору про управління.

1.1.3. 17.12.2018 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (деталізація переліку документів), у якій позивач зазначає, що з метою уточнення пункту 2 позовних вимог, позивач вважає за необхідне деталізувати перелік документів, отриманих відповідачем 2 від відповідача 1 згідно договору № 058 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) та в порядку реституції вимагає повернути документи згідно переліку, наведеного у даній заяві у кількості 159 найменувань. (т.ІІ, а.с. 168-172).

1.1.4. Судом першої інстанції визнано вказану заяву заявою про зміну предмету позову та прийнято до розгляду.

1.2 короткий зміст рішення суду першої інстанції:

1.1.5. Рішенням Господарського суду міста Києва від 07 лютого 2019 року у справі №910/13399/18 в позові відмовлено (т.ІІ, а.с.49-66).

1.1.6. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 25 лютого 2019 року у справі № 910/13399/18 стягнуто з Національного банку України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Стягнуто з Національного банку України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу (т.ІІІ, а.с.136-140).

1.3 короткий зміст вимог апеляційної скарги:

1.3.1. Національний банк України звернувся з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 07 лютого 2019 року та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25 лютого 2019 року у справі № 910/13399/18, в якій викладено прохання оскаржувані рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Національного банку України задовольнити повністю, у задоволенні (т.ІІІ, а.с. 147-167).

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання:

2.1.1. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 березня 2019 року апеляційна скарга Національного банку України судовій справі № 910/13399/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорна Л.В., судді - Разіна Т.І., Іоннікова І.А.

2.1.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі № 910/13399/18 за апеляційною скаргою Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 07 лютого 2019 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25 лютого 2019 року у справі № 910/13399/18 (т.ІІІ, а.с.144-146).

2.1.3. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 липня 2019 року, в зв`язку з прийняттям Вищою радою правосуддя рішення від 23.07.2019 про звільнення у відставку судді Північного апеляційного господарського суду Чорної Л . В. , апеляційна скарга Національного банку України у судовій справі № 910/13399/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

2.1.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05 серпня 2019 року апеляційну скаргу Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 07 лютого та на додаткове рішення 25 лютого 2019 року у справі №910/13399/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О. та повідомлено учасників справи, що розгляд зазначеної вище апеляційної скарги відбудеться 10 вересня 2019 р.

2.1.5. 10 вересня та 01 жовтня 2019 року ухвалами Північного апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 07 лютого 2019 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25 лютого 2019 року у справі №910/13399/18 відкладено на 01 та 15 жовтня 2019 року відповідно.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

2.2.1 Скаржник зазначає, що ціна реалізації не могла бути нижчою від ринкової вартості, визначеної суб`єктом оціночної діяльності станом на 31.03.2015, а саме 639013 грн., про що свідчить викладена у рішенні НБУ від 25.05.2015 №255 умова щодо необхідності погодження управителю відчуження майна за ціною не нижчою, ніж його ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності станом на 31.03.2015 р.

2.2.2 Суд не надав належної правової оцінки положенням рішення НБУ від 25.05.2015 №255, залишив поза увагою пункт 4.1 Розділу 4 Договору управління, а також не звернув увагу на те, що вчинення оскаржуваного договору здійснено Відповідачем-1 в межах реалізації повноважень Управителя непроданих активів Банку в рамках процедури його ліквідації, а не як самостійна юридична особа.

2.2.3 Позивач зазначає, що рішенням НБУ №255 погоджено не стартову ціну продажу, а продаж за "ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності за станом на 31.03.2015 на загальну суму 1639013, 00 грн. (без урахування ПДВ)".

2.2.4 Скаржник стверджує, що суд застосував до управителя права, які надані ліквідатору щодо зменшення ціни всупереч положення рішення № 255, та п. 4.1 розділу 4 договору управління щодо обмеження управителя в управлінні активами.

2.2.5 НБУ зазначає, що предметом оцінки ТОВ "Приват-Консалтинг" було в т.ч. право вимоги на суму кредитної заборгованості у розмірі 2921248,22 грн. і відповідач 1 в процесі погодження з НБУ ціни реалізації вказаного активу повідомляв саме таку суму заборгованості. Однак, відповідачу-2 за оскаржуваним договором відступлення відчужено розмір вимоги в три рази більший (7867894,60 грн.) від оцінюваного, що дає підстави для висновку про невідповідність встановленої в договорі відступлення ціни продажу реальній ринковій вартості проданого активу. Тобто предметом продажу за оскаржуваним договором відступлення визначено майнові права банку за кредитним договором, які взагалі не були предметом погодження НБУ за зверненням управителя.

2.2.6 Скаржник зазначає, що існування незаконного правочину відчуження спірного активу позбавляє можливості задоволення вимог вигодонабувачів за його рахунок, що безумовно свідчить про існування порушених прав і інтересів НБУ, які підлягають судовому захисту.

2.2.7 Позивач зазначив про помилковість додаткового рішення в частині присудження стягнення з позивача витрат на правову допомогу та визначення їх розміру.

2.3 узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

2.3.1 ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" у відзиві на апеляційну скаргу, зазначає, що оскільки управитель самостійно обирає порядок та спосіб продажу активів, а НБУ не надавав погодження в іншому порядку ніж це передбачено главою 10 розділу VI Положення, управителем вирішено здійснювати продаж саме в такому порядку, що не заборонено законодавством.

2.3.2 У рішенні №255 від 25.05.2015 року НБУ надав дозвіл на проведення продажу активів Банку за ціною останнього аукціону. Способом продажу зазначено - шляхом проведення аукціону (що являє собою саме спосіб продажу активів, а не кількість аукціонів). Відповідно до Положення №369 та договору управління - НБУ не може визначати порядок продажу активів, він лише погоджує той порядок, який зазначає управитель, або відмовляє в погодженні.

2.3.3 Також відповідач 1 зазначає, що за результатами перевірки НБУ, будь яких порушень процедури продажу активів, визначеної Положенням, рішенням НБУ № 255 від 25.05.2015 комісією НБУ не виявлено. Більше того, встановлено, що від продажу активів на рахунок управителя в НБУ надійшли кошти в розмірі 165 784, 64 грн. з яких від відповідача - 135 984, 64 грн.

2.3.4 Відповідач 1 вважає, що з урахуванням умов п. 7.2, 7.3 договору управління та враховуючи встановлені межі відповідальності сторони перед НБУ, належним та ефективним способом захисту прав останнього є стягнення штрафу та/або збитків, а НБУ обрано не вірний спосіб захисту своїх прав.

2.3.5 Також ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" зазначає, що ним підтверджено розмір понесених судових витрат належними доказами, натомість позивачем не співмірність судових витрат не доведено.

2.3.6 Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що ані договором управління, ані іншим положенням не передбачено спосіб продажу, який обов`язково має застосовувати управитель та не визначено пакет документів, який має надавати управитель до НБУ для погодження продажу активів та не визначено, що НБУ має право самостійно встановлювати способи продажу активів.

2.3.7 Відповідач 2 вважає, що п. 1 рішення № 255 НБУ надав погодження на продаж активів банку відповідно до звернення управителя від 28.04.2015. При цьому, самостійно розглядати рішення НБУ №255 без листа управителя не можливо, оскільки в ньому не міститься всіх необхідних даних для укладення правочинів.

2.4 інші процесуальні дії у справі:

2.4.1. У судовому засіданні 15 жовтня 2019 року представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

2.4.2. Представники відповідачів та третьої особи у судове засідання 15 жовтня 2019 року не з`явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення процесуальних документів на повідомлені суду адреси, що підтверджується довідками ПАТ "Укрпошта" щодо причин повернення поштових відправлень "за закінченням встановлено строку зберігання" (відповідач-1), "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" (відповідач-2), а також інформацією з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження направленого на адресу третьої особи поштового відправлення, а також шляхом оприлюднення 04.10.2019 р. ухвали від 01.10.2019 р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua/Review/84695801.

2.4.3. Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

2.4.4. За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, відповідачі вважаються такими, що належним чином повідомлені про розгляд справи.

2.4.5. Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов`язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників відповідачів та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників відповідачів та третьої особи.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини;

3.1.1. Постановою правління НБУ від 02.12.2009 № 713 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Акціонерного банку (далі - АБ) "Банк регіонального розвитку" прийнято рішення із 07.12.2009 відкликати банківську ліцензію у АБ "Банк регіонального розвитку" та ініційовано процедуру ліквідації банку.

3.1.2. НБУ, АБ "Банк регіонального розвитку" в особі ліквідатора Євсієнка Ігоря Савелійовича (установник управління) та ТОВ "Дельта М" (управитель) 20.11.2013 укладено договір про передання в управління непроданих активів (далі - Договір про управління) (т.І, а.с. 15-18).

3.1.3. Пунктом 1.1 Договору про управління визначено, що установник управління передає в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору (далі - активи), а управитель приймає в управління активи і зобов`язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління (далі - вигодонабувачі) відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів. Вигодонабувачами за договором про управління є кредитори установника управління, які на дату підписання договору про управління внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів установника управління (далі - перелік вигодонабувачів) та розрахунки з якими не проведені. Перелік вигодонабувачів із визначеною черговістю задоволення їх вимог наведено в додатку 2 до цього договору.

3.1.4. Згідно з підпунктом д) пункту 2.2 Договору управління управитель у своїй діяльності зобов`язується дотримуватися вимог законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів НБУ.

3.1.5. Підпунктом б) пункту 2.5 Договору про управління визначено, що НБУ зобов`язується приймати рішення щодо погодження продажу управителем активів у двотижневий термін із дня надходження до НБУ відповідного звернення управителя.

3.1.6. Відповідно до пункту 4.1 Договору про управління продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із НБУ.

3.1.7. За змістом п. 7.2 договору управління управитель несе відповідальність за збитки, завдані вигодонабувачам унаслідок неефективного управління активами, а також вчинення правочинів з перевищенням наданих йому повноважень або встановлених обмежень. У цьому разі Національний банк України вимагає від управителя відшкодування завданих ним вигодонабувачам збитків.

3.1.8. На виконання вимог зазначеного договору про управління, управителю передано в управління активи, в тому числі майнові права за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб - боржників банку у кількості 88 договорів загальною сумою вимог у розмірі 87 731 589,17 грн. (додаток 1 до Договору про управління) (т.І, 19-60).

3.1.9. ТОВ "Дельта М" 10.06.2014 звернулося до начальника Управління припинення діяльності банків Генерального департаменту банківського нагляду із листом-погодженням від 06.06.2014 № 06/06-2014 щодо одержання попереднього погодження на продаж активів, в якому з урахуванням викладених в листі обставин, просило надати ТОВ "Дельта М" попереднє погодження на відчуження активів, переданих в управління за Договором управління, шляхом їх самостійного продажу третім особам (т.І, а.с. 14-15).

3.1.10. Листом від 01.07.2014 № 55-013/34115 НБУ у відповідь повідомив, що продаж активів банку, зокрема, майнових прав за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб здійснюється у порядку, визначеному главою 10 розділу VI Положення № 369 та повернув пакет документів, наданих листом від 06.06.2014 № 06/06-2014 (т.І, а.с. 16).

3.1.11. ТОВ "Дельта М" звернулося до НБУ із заявою від 27.01.2015 щодо уточнення кількості активів та погодження способу продажу активів, в якій просив надати погодження на продаж активів (продаж майнових прав через відступлення права вимоги по кредитним, договорам) у наступному порядку: здійснити продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом, через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 2 802 119 грн (враховуючи сумарну вартість кожного кредитного договору, визначену TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014); у випадку, якщо зазначені вище торги не відбудуться - провести повторний продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1 961 483,30 грн (враховуючи зменшення вартості кожного кредитного договору на 30 відсотків від вартості визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014); у випадку, якщо і повторні торги не відбудуться - надати управителю можливість (без додаткового погодження) здійснити продаж боргових зобов`язань через відступлення прав окремо по кожному з 86 кредитних договорів юридичним та/або фізичним особам шляхом укладання окремих договорів відступлення права вимоги за кредитним договором за ціною активу визначеною на останніх публічних торгах (за ціною, що на 30% менша від ринкової ціни визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014) (т.І, а.с. 155-156).

3.1.12. TOB "Приват-Консалтинг" проведено повторну оцінку вартості майнових прав - боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць станом на 31.03.2015, вартість яких склала 1 961 476 грн. (т.І, а.с. 69-105).

3.1.13. У зв`язку з виготовленням нового звіту про оцінку активів, ТОВ "Дельта М" 29.04.2015, звернулося до позивача із заявою від 28.04.2015 щодо внесення змін до погодження способу продажу активів у зв`язку з проведенням нової оцінки, в якому просив надати погодження на продаж активів (продаж майнових прав через відступлення права вимоги по кредитним договорам) у наступному порядку: здійснити продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1 961 476 грн (враховуючи сумарну вартість кожного кредитного договору, визначену TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015); у випадку, якщо зазначені вище торги не відбудуться, - провести повторний продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1 373 033,20 грн (враховуючи зменшення вартості кожного кредитного договору на 30 відсотків від вартості визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015); у випадку, якщо і повторні торги не відбудуться, - надати управителю можливість (без додаткового погодження) здійснити продаж боргових зобов`язань через відступлення прав окремо по кожному з 86 кредитних договорів юридичним та/або фізичним особам шляхом укладання окремих договорів відступлення права вимоги за кредитним договором за ціною активу визначеною на останніх публічних торгах (за ціною, що на 30% менша від ринкової ціни, визначеної ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015) (т.І, а.с. 157-158).

3.1.14. НБУ 25.05.2015 прийнято рішення № 255 "Про відчуження ТОВ "Дельта М" майна (активів) АБ "Банк регіонального розвитку", яким, зокрема, вирішено:

"1. Погодити Управителю відчуження майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", за ціною не нижчою, ніж ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності станом на 31.03.2015 на загальну суму 1 639 013,00 грн. (без урахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 76 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 27.01.2015, шляхом, проведення аукціону.

У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, Управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону.

Відмовити у погоджені відчуження майнових прав за кредитними договорами: ОСОБА_3 договір від 05.12.2006 № 27/10-7211, ОСОБА_12 договір від 15.12.2003 № 27/10-7101, ОСОБА_11 договір від 01.11.2007 № 27/10-912П та договір від 25.12.200 7 № 2 7/10-93 0А, ОСОБА_13 договір від 29.12.2006 № 27/10-746А, ОСОБА_4 договір від 31.07.2008 № 27/10-997П, ОСОБА_14 договір від 20.12.2005 № 11/02-814-КІ, ОСОБА_6 . договір від 22.06.2007 № 11/03-28, ОСОБА_15 договір від 12.03.2007 № 20/Б.в., ОСОБА_8 договір від 14.12.2006 № 14/10-191" (т.І, а.с. 66-66/зворот).

3.1.15. В газеті "Експрес об`ява" 12.06.2015 № 22 (5079) та 13.06.2015 в газеті "Голос України" № 104 (6108) опубліковано оголошення про проведення 30.06.2015 аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1 639 013 грн. (т.ІІ, а.с. 28-29, 30-31).

3.1.16. 30.06.2015 Українською універсальною товарною біржею складено протокол № 1 про хід аукціону торгів, які не відбулися, згідно якого торги по лоту № 1, у зв`язку з відсутністю заяв про участь в торгах, не відбулись (т.ІІ, а.с. 32-34).

3.1.17. В газеті "Голос України" № 117 (6121) 03.07.2015 та в газеті "Експрес об`ява" № 25 (5082) опубліковано оголошення про проведення 20.07.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1147309,10 грн. (т.ІІ, а.с. 35-36, 37-38).

3.1.18. 20.07.2015 Українською універсальною товарною біржею складено протокол №1 про хід аукціону торгів, які не відбулися, згідно якого торги по лоту № 1, у зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах, не відбулись (т.ІІ, а.с. 39).

3.1.19. НБУ 05.08.2015 прийнято рішення № 414 "Про відчуження ТОВ "Дельта М" майна (активів) АБ "Банк регіонального розвитку", яким, зокрема, вирішено:

Погодити управителю відчуження майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності за станом на 31.03.2015 на загальну суму 322463, 00 грн. (без урахування ПДВ), а саме майнові права за кредитними договорами у кількості 10 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом управителя від 12.05.2015, шляхом проведення аукціону. У разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) АБ "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, управителю здійснити безпосередній продаж майна (активу) АБ "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону (т.І, а.с. 67-67/зворот).

3.1.20. ТОВ "Дельта М" та Українською універсальною товарною біржею 12.08.2015 укладено договір-доручення № 14/1 на проведення аукціону, предметом якого є продаж майна, що належить АБ "Банк регіонального розвитку", порядок продажу якого погоджений рішенням НБУ від 05.08.2015 № 414, а саме: лот № 1 - Майнові права на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 10 одиниць, без урахування ПДВ (т.ІІ, а.с. 40-41).

3.1.21. 14.08.2015 в газеті "Експрес об`ява" № 31 (5088) та 15.08.2015 в газеті "Голос України" № 150 (6154) опубліковано оголошення про проведення 01.09.2015 аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 322 463 грн. (т.ІІ, а.с. 42-43, 44-45).

3.1.22. 01.09.2015 Українською універсальною товарною біржею складено протокол № 1 про хід аукціону торгів які не відбулися, згідно якого торги по лоту № 1 не відбулись в зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах (т.ІІ, а.с. 46).

3.1.23. 04.09.2015 в газеті "Експрес об`ява" № 34 (5091) та 05.09.2015 в газеті "Голос України" № 164 (6168) опубліковано оголошення про проведення 21.09.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 225 724,10 грн. (т.ІІ, а.с. 47-48, 49-50).

3.1.24. 21.09.2015 Українською універсальною товарною біржею складено протокол № 1 про хід аукціону торгів, які не відбулися, згідно якого торги по лоту № 1, у зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах, не відбулись (т.ІІ, а.с. 51).

3.1.25. 30.09.2015 ТОВ "Дельта М" (далі - управитель) та ТОВ "Гарант" (далі - новий кредитор) 30.09.2015 укладено договір №058 про відступлення права вимоги (цесії) (далі - Договір цесії) за кредитним договором від 22.04.2008 № 019-К08 (т.І, а.с. 116-119).

Згідно з пунктом 1.6.1 Договору цесії після його підписання новий кредитор протягом одного місяця перераховує первісному кредитору грошові кошти 190000грн на накопичувальний рахунок управителя.

3.2 обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин;

3.2.1. Матеріали справи свідчать про те, що причиною виникнення даного спору стало питання дійсності договору від 30.09.2015 №058 про відступлення права вимоги та застосування наслідків його недійсності.

3.2.2. Вказаний договір укладено ТОВ "Гарант", як новим кредитором та ТОВ "Дельта М", як управителем, у управління якому активи (в т.ч. відчужений на користь відповідача-2) передано за укладеним між ним, як управителем, АБ "Банк регіонального розвитку", як установником управління та НБУ договору про передавання в управління непроданих активів від 12.11.2013 р. який з урахуванням положень законодавства визначав в т.ч. права та обов`язки ТОВ "Дельта М", як управителя переданий йому активів та встановлював, з урахуванням положень законодавства, визначені ним обмеження, що полягали в т.ч. у необхідності дотримання процедури відчуження майна з урахуванням необхідності отримання погоджень НБУ.

3.2.3. Вигодонабувачами за договором про передачу в управління непроданих активів визначено кредиторів установника управління, які на дату підписання договору внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів установника управління та розрахунки з якими не поведені. При цьому на позивачу умовами п. 2.6 Договору управління надано право здійснювати контроль за діяльністю управителя щодо проведення процедури управління активами та задоволення вимог вигодо набувачів, а п. 2.5. - обов`язок приймати рішення щодо погодження продажу управителем активів.

3.3. доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

3.3.1. Колегія суддів зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

3.3.2. В даному випадку вчинення оскаржуваного договору здійснено відповідачем 1 в межах реалізації повноважень управителя непроданих активів АБ "Банк регіонального розвитку" в межах процедури його ліквідації, а тому регулювання спірних правовідносин з огляду на положення ч. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" здійснюється в т.ч. приписами Глави 70 Цивільного кодексу України, Закону України "Про банки і банківську діяльність", Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою НБУ № 369 від 28.08.2001, в редакціях, що діяли до 22.09.2012 (в подальшому посилання судом на зазначені Закони здійснюється з урахуванням визначеної редакції їх положень, за якою підлягають регулюванню спірні правовідносини), та умовами договору управління.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції без належних правових підстав ототожнено повноваження ліквідатора з повноваженнями управителя за Договором, адже приписи глави 10 Положення №369 врегульовують виключно повноваження ліквідатора банку, які не передбачають їх делегування з вчиненням договору управління, а не управителя активами банку, які залишаються непроданими на час закінчення процедури ліквідації банку, повноваження якого унормовано в приписах глави 13 Положення №369.

Відтак, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що рішенням НБУ №255 ТОВ "Дельта М" надано погодження на продаж 76 активів (в т.ч. майнових прав за спірним кредитним договором) в порядку, передбаченому главою 10 Положення №369, у випадку не реалізації їх на першому аукціоні, шляхом проведення повторного аукціону із зменшення початкової ціни продажу до 30%, а у випадку не продажу на повторному аукціоні - шляхом безпосереднього продажу фізичним чи юридичним особам окремо за кожним кредитним договором за ціною останнього аукціону, тобто, зменшеною до 30%, не відповідають дійсним обставинам спірних правовідносин та ґрунтуються на невірному ототожнені врегульованих Положенням №369 повноважень ліквідатора банку та управителя нереалізованими активами банку.

3.3.3. Договір відступлення права вимоги за своєю правовою природою є різновидом договору купівлі-продажу, а відтак, особа, яка виступає продавцем за таким договором, має мати необхідний для цього обсяг правоздатності.

Враховуючи викладене, з урахуванням ч. 5 ст. 1033 ЦК України, з укладенням договору управління майном (майновими правами) та переданням такого майна управителю відповідна особа набуває статусу фактичного тимчасового власника такого майна для досягнення мети укладення відповідного правочину управління, однак з обмеженими, умовами договору та закону, повноваженнями щодо володіння та розпорядження ним.

При цьому в силу положень ч. 1 ст. 1037 ЦК України управитель може відчужувати майно, передане в управління, укладати щодо нього договір застави лише за згодою установника управління. Вказане узгоджується з положеннями п. 4.1 Договору управління, яким передбачено попереднє погодження управителем із Національним банком України щодо відступлення права вимоги.

Таким чином, внаслідок укладення Договору управління ТОВ "Дельта М" не набуло безумовних прав власності щодо спірних активів АБ "Банк регіонального розвитку", а укладення відповідних договорів відступлення прав вимоги мало вчинятися виключно на умовах, погоджених із НБУ.

3.3.4. Погодження, за юридичної суттю, це вирішення питання відповідно до своєї компетенції уповноваженим суб`єктом.

Управитель самостійно здійснює вибір способу, порядок продажу активів.

Проте обраний спосіб та порядок продажу (відчуження) майна мають бути в обов`язковому порядку погоджені з НБУ та не можуть бути здійснені управителем на власний розсуд поза таким погодженням.

Істотною умовою для погодження відчуження активу є визначення його ціни продажу.

ТОВ "Дельта М" зверталося до НБУ з листами щодо надання погодження на продаж активів за певною ціною та у визначених обсягах, унаслідок чого, НБУ було надано погодження, оформлене рішенням НБУ №255, відповідно до якого погодив ТОВ "Дельта М" продаж майна на певних умовах, а саме: шляхом продажу майнових прав за кредитними договорами у кількості 76 одиниць одним лотом на аукціоні за ціною не нижчою ніж 1 639 013 грн. (без урахування ПДВ) та, виключно, у випадку якщо такий аукціон не відбудеться - шляхом безпосереднього продажу майна фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону, при цьому позивачем не було надано (погоджено) можливості як зміни визначеної в рішенні ціни продажу спірного майна шляхом уцінки спірних активів на 30% від ринкової ціни, так і продажу майнових прав за кожним кредитним договором окремо.

За таких обставин та враховуючи положення ст. 1037 ЦК України, п. 13.11 Положення №369 та п. 4.1 Договору управління, колегія суддів приходить до висновку про те, що правомочності ТОВ "Дельта М" щодо продажу наданих йому в управління активів (майнових прав за кредитними договорами у кількості 76 одиниць (в т.ч. за спірним Кредитним договором)) були обмежені ціною, порядком та умовами, погодженими рішенням НБУ № 255.

3.3.5. Отже, вчинення ТОВ "Дельта М" оспорюваного договору щодо відчуження прав за кредитним договором окремо та за нижчою ціною, ніж визначено у звіті від 31.03.2015 є перевищенням повноважень управителя за договором, що свідчить про недодержання при укладенні Договору відступлення встановлених статтею 203 ЦК України вимог, а тому є підставою для визнання його недійсним у силу приписів статті 215 ЦК України.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №910/13317/18.

3.3.6. Недійсність договору відступлення свідчить про відсутність правових підстав володіння ТОВ "Гарант" переданими йому ТОВ "Дельта М" документами на підтвердження спірних майнових прав, а тому вимога НБУ щодо зобов`язання ТОВ "Гарант" повернути такі документи ТОВ "Дельта М" в силу приписів ст. 216 ЦК України є обґрунтованою та правомірною.

3.3.7. Обґрунтовуючи те, що документи мають буди передані саме відповідно до зазначеного ним переліку позивач посилається на надану ним копію актів приймання-передавання № 4 і № 4.1 від 20.11.2013 укладених між АКБ "Банк регіонального розвитку" та Відповідачем-1 (т.ІІ, а.с. 173-178).

У акті приймання-передачі до договору №058 зазначено про передачу управителем новому кредитору: оригінал Кредитного договору № 019-К08 від 22.04.2008 з усіма додатковими договорами, змінами і доповненнями; договори забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів; усі інші документи, які складають кредитну справу, отримані банком від позичальника (ТОВ "АГЕНЦІЯ КОМПЛЕКСНОГО ЗАХИСТУ БІЗНЕСУ "ДЕЛЬТА М" від Банку на підставі Договору про передавання в управління непроданих активів від 20.11.2013) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника; Документи, пов`язані із виконанням Кредитного договору № 019-К08 від 22.04.2008 (т.І, а.с. 120).

3.3.8. При цьому, у акті приймання-передачі до договору №058 міститься посилання на "інші документи, які складають кредитну справу, отримані банком від позичальника (ТОВ "АГЕНЦІЯ КОМПЛЕКСНОГО ЗАХИСТУ БІЗНЕСУ "ДЕЛЬТА М" від Банку на підставі Договору про передавання в управління непроданих активів від 20.11.2013)", копії яких містяться у матеріалах справи і визначений у них перелік відповідає зазначеному позивачем у "заяві про уточнення позовних вимог".

3.3.9. Таким чином колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням визначених позивачем у заяві про уточнення позовних вимог документів.

3.3.10. Колегія суддів зазначає, що встановлення в положеннях договору управління порядку застосування відповідальності до управителя за збитки, завдані вигодонабувачам унаслідок неефективного управління активами, не свідчить про відсутність у позивача права на звернення з даним позовом.

Статтею 1043 ЦК України визначено можливість установника управління (власника майна) вимагати від управителя відшкодування завданих ним збитків.

Установником управління відповідно до договору управління є неплатоспроможний банк.

При цьому у положеннях ст. 1043 ЦК України встановлено альтернативність відповідного способу захисту, що не може свідчити про обмеження права особи на захист своїх прав внаслідок допущених управителем порушень у інший спосіб ніж стягнення збитків.

Отже, в силу принципу нікчемності угод про відмову від права на звернення до суду, складовою частиною якого є самостійний вибір способу захисту порушених прав, визначення сторонами в положеннях п. 7.2 договору управління іншого ніж встановлено Законом порядку застосування до управителя відповідальності за вчинення відповідного порушення не може бути правовою підставою для обмеження НБУ у виборі інших способів захисту порушених прав, адже таке обмеження є нікчемним, що спростовує висновки суду першої інстанції про обрання позивачем невірного способу захисту.

3.4. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду:

3.4.1. В даному випадку звернення з позовом позивачем обумовлюється як порушенням його права вигодонабувача, метою задоволення вимог в т.ч. якого і було вчинення договору управління, так і порушенням прав особи, уповноваженої на здійснення контролю за діяльністю управителя, до повноваження якої приписами глави 14 Положення №369 та розділу 7 договору управління віднесено право застосування заходів відповідальності до управителя за неналежне виконання покладених на нього таким договором обов`язків.

Існування незаконного правочину відчуження спірного активу, який позбавляє можливості задоволення вимог вигодонабувачів за його рахунок, свідчить про існування порушених прав і інтересів НБУ, які підлягають судовому захисту.

До того ж, в даному випадку позивач також виступає особою, наділеною правом контролю за належним виконанням відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань за Договором управління, а відтак, і правом на застосування визначених законодавством способів відновлення законності у випадку порушення управителем відповідних обов`язків.

ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

4.1.1. Враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 277 ГПК України із застосуванням положень ст. 215, 216, 1029, 1033, 1037, 1043 Цивільного кодексу України та ст. 126, 129 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позову скаржника про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги (цесії) №058 та зобов`язати ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" повернути ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору від 30.09.2015 № 058 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором 22.04.2008 № 019-К08.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

4.2.1. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

4.2.2. За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

4.2.3. Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

4.2.4. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

(постанови Верхового Суду від 08.05.2018 у справі 922/1249/17, від 06.12.2018 у справі № 902/1592/15, від 18.03.2019 у справі № 908/1165/17).

4.2.5. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

4.2.6. Статтями 215 та 216 ЦК України встановлено підстави та наслідки недійсності правочинів. Так, визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

4.2.7. Зазначені норми кореспондують положенням частини 1 статті 207 Господарського кодексу України, згідно з якою господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї з сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

4.2.8. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Отже, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

4.2.9. Відповідно до викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 по справі №905/1227/17 правової позиції: "вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин".

4.2.10. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

4.2.11. Згідно з статтею 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

4.2.12. З огляду на приписи частини третьої Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно з якими ініційована до набрання чинності цим Законом процедура ліквідації банку здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, та те, що ліквідація АБ "Банк регіонального розвитку" була ініційована постановою Правління НБУ від 02.12.2009 № 713, регулювання спірних правовідносин здійснюється, в тому числі, приписами Глави 70 ЦК України, Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Положення № 369 в редакціях, що діяли до 22.09.2012.

4.2.13. Відповідно до ч. 11 ст. 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність" у разі, якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи банку і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній Національним банком України юридичній особі, яка зобов`язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів банку за рахунок отриманих активів.

4.2.14.Згідно з ч. 1 ст. 1029 ЦК України, за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

4.2.15. Відповідно до Глави 13 Положення № 369:

- ліквідатор у разі потреби передавання активів банку, які залишаються непроданими на час закінчення процедури ліквідації банку, негайний продаж яких матиме наслідком істотну втрату їх вартості, в управління іншій юридичній особі звертається до Національного банку з відповідною пропозицією згідно зі статтею 96 Закону про банки (пункт 13.1);

- за результатами конкурсу між банком, Національним банком і управителем укладається тристоронній договір. Договір про передавання в управління непроданих активів від імені Національного банку підписує уповноважена посадова особа Національного банку. Договір набирає чинності з дати його підписання (пункт 13.9);

- управитель відповідно до укладеного тристороннього договору: відкриває в Національному банку накопичувальний рахунок у порядку, установленому нормативно-правовими актами Національного банку; набуває прав сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку; управляє активами та може відчужувати майно за погодженням з Комісією Національного банку; задовольняє вимоги кредиторів банку (пункт 13.11).

4.2.16.Згідно з частиною п`ятою статті 1033 ЦК України, управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном. Договір про управління майном не тягне за собою переходу права власності до управителя на майно, передане в управління.

Відповідно до частини першої статті 1037 ЦК України управитель управляє майном відповідно до умов договору. Управитель може відчужувати майно, передане в управління, укладати щодо нього договір застави лише за згодою установника управління.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

5.1.1. Колегія суддів зазначає про обґрунтованість апеляційної скарги з огляду на наступне.

5.1.2. Внаслідок укладення договору управління, враховуючи положення чинного законодавства та укладеного договору, ТОВ "Дельта М" не набуто безумовних прав власності щодо спірних активів АБ "Банк регіонального розвитку" і з метою досягнення цілей укладення такого правочину - задоволення вимог кредиторів за рахунок таких активів, відповідні права були обтяжені необхідністю погодження Національним банком України дій управителя щодо відчуження (в т.ч. шляхом відступлення прав вимоги) відповідних активів. Відтак, відчуження таких прав могло бути здійснено виключно на умовах, погоджених НБУ.

5.1.3. В силу приписів ст. 1037 Цивільного кодексу України, п. 13.11 Положення №369 та п. 4.1 договору управління правомочності управителя (ТОВ "Дельта М") щодо продажу наданих йому в управління активів (майнових прав за кредитними договорами у кількості 76 одиниць (в т.ч. за спірним кредитним договором) були обмежені погодженими рішенням НБУ №255 порядком, умовами та ціною, а саме: шляхом продажу одним лотом на аукціоні із стартовою ціною у розмірі 1 639 013, 00 грн. та, виключно, у випадку якщо такий аукціон не відбудеться - шляхом безпосереднього продажу майна фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону. При цьому, НБУ не надано (не погоджено) можливості зміни визначеної у рішенні ціни продажу спірного майна.

5.1.4. Таким чином управитель (ТОВ "Дельта М") не мав права вчиняти реалізацію (відчуження) активів за ціною нижче визначеної оцінювачем ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015 та шляхом продажу окремо по кожному кредитному договору.

5.1.5. Колегія суддів зазначає, що сама по собі відсутність відмови в погоджені тих чи інших умов їх відчуження не нівелює встановленого обмеження права ТОВ "Дельта М" на відчуження переданих в управління активів виключно в рамках наданого погодження, що в даному випадку реалізовано прийняттям рішення НБУ №255.

5.1.6. Визначений в положеннях глави 10 Положення №369 порядок відчуження активів банку може визначати межі здійснення погодження НБУ відповідного відчуження управителем, однак, жодним чином не встановлювати певних прав щодо розпорядження управителем переданими йому активами в частині їх відчуження, адже в силу приписів ст. 1037 Цивільного кодексу України, п. 13.11 Положення №369 та п. 4.1 договору управління такі дії здійснюються виключно в межах наданого НБУ погодження.

5.1.7. Оспорюваний договір щодо відчуження прав за кредитним договором окремо та за нижчою ціною, ніж визначено у звіті від 31.03.2015 р. укладено ТОВ "Дельта М" всупереч рішенню НБУ № 255, з порушенням вимог статті 1037 ЦК України, пункту Договору управління, кваліфікується як укладення (вчинення) його стороною договору (ТОВ "Дельта М") з перевищенням повноважень, а відтак свідчить про недодержання при укладенні Договору відступлення встановлених статтею 203 ЦК України вимог, а тому є підставою для визнання його недійсним у силу приписів статті 215 ЦК України.

5.1.8. Колегія суддів зазначає про безпідставність тверджень відповідача щодо відсутності порушених прав НБУ внаслідок укладення оспорюваного правочину як необґрунтований з огляду НБУ в розумінні частини третьої статті 215 ЦК України є іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, оскільки має обґрунтовану юридичну заінтересованість. В даному випадку, звернення позивача з позовом до суду обумовлено порушенням ТОВ "Дельта М" умов Договору управління, укладеного між НБУ, ТОВ "Дельта М" та АБ "Банк регіонального розвитку", яке виразилось у порушенні прав особи, уповноваженої на здійснення контролю за діяльністю управителя, до повноваження якої приписами Глави 14 Положення № 369 та Розділу 7 Договору управління віднесено право застосування заходів відповідальності до управителя за неналежне виконання покладених на нього таким договором обов`язків так і правом як вигодонабувача з метою задоволення кредиторських вимог, про що правомірно зазначив суд апеляційної інстанції.

5.1.9. Посилання відповідачів на те, що проведеними позивачем перевірками не встановлено порушень під час укладення Договору відступлення, викладених висновків не спростовують.

5.1.10. Також є необґрунтованими твердження відповідачів про обрання позивачем оскільки ефективність обраного позивачем способу захисту не викликає обґрунтований сумнів з огляду на об`єктивну можливість сприяти відновленню порушеного права, а вказаний спосіб захисту за своєю суттю не є суперечливим у співвідношенні до правовідносин, які склались між сторонами.

5.1.11. Інші твердження відповідачів зводяться до власного тлумачення Договору управління та обставин справи.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

6.1.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

6.1.1. Рішення Господарського суду міста Києва від 07 лютого 2019 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25 лютого 2019 року у справі №910/13399/18 необхідно скасувати.

6.1.2. Апеляційна скарга Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 07 лютого 2019 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25 лютого 2019 року у справі № 910/13399/18 підлягає задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1.1. Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

7.1.2. Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог з відповідачів, солідарно, підлягає до відшкодування на користь позивача сплачений ним за звернення з позовом судовий збір.

7.1.3. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

7.1.4. Після прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції частково задовольнив вимоги відповідачів про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат.

Порядок розподілу судових витрат унормовано ст. 129 ГПК України, згідно з п. 1 ч. 4 якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких обставин, враховуючи те, що після перегляду даної справи в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 та прийняття нового рішення задоволення позову, то відповідно у задоволенні заяв відповідачів про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

У зв`язку з цим додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 підлягає скасуванню.

7.1.5. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 07 лютого 2019 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25 лютого 2019 року у справі № 910/13399/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07 лютого 2019 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25 лютого 2019 року у справі №910/13399/18 скасувати та прийняти нове рішення:

"1) Позовні вимоги задовольнити повністю.

2) Визнати недійсним договір від 30.09.2015 № 058 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (м. Київ, вул. Підлісна, 3; ) за кредитним договором від 22.04.2008 № 019-К08.

3) Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (м. Київ, вул. Підлісна, 3; ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б; ) наступні документи:

1) Оригінал Кредитного договору № 019-К08 від 22.04.2008 з усіма додатковими договорами, змінами і доповненнями;

2) Договори забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів;

3) Усі інші документи, які складають кредитну справу, отримані банком від позичальника (ТОВ "АГЕНЦІЯ КОМПЛЕКСНОГО ЗАХИСТУ БІЗНЕСУ "ДЕЛЬТА М" від Банку на підставі Договору про передавання в управління непроданих активів від 20.11.2013) відповідно до шов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника;

4) Документи, пов`язані із виконанням Кредитного договору № 019-К08 від 22.04.2008;

1. Заява на отримання кредиту;

2. Анкета позичальника;

3. Техніко-економічне обґрунтування кредиту;

4. Копія свідоцтва про укладення шлюбу;

5. Копія паспорту ОСОБА_9 та ідентифікаційного коду;

6. Довідка про відсутність заборгованості з податків;

7. Виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб;

8. Довідка про зміни в установчих документах;

9. Довідки банків про заборгованість по кредитах та рух коштів по рахунках;

10. Дебіторська та кредиторська заборгованість;

11. Перелік основних засобів;

12. Копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно;

13. Копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно;

14. Копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно;

15. Копії витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно;

16. Копія договорів купівлі-продажу;

17. Копія рішення про орендну плату;

18. Копія рішення про передачу в оренду земельної ділянки;

19. Копія договору оренди земельної ділянки;

20. Копія рішення Заставнянської сільради;

21. Копія договорів оренди земельної ділянки;

22. Копія висновку про вартість майна;

23. Копія актів приймання-передачі документів;

24. Копія річних звітів, балансів з додатками з 2006 р. по 3 кв. 2008 р.;

25. Анкета Поручителя ПП "Агросвіт плюс";

26. Копія Фінансових звітів ПП "Агросвіт плюс";

27. Виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб ПП "Агросвіт плюс";

28. Довідка ПП "Агросвіт плюс";

29. Копія протоколу ПП "Агросвіт плюс";

30. Лист ПП "Агросвіт плюс" від 13.03.08 р.;

31. Перелік основних засобів ПП "Агросвіт плюс";

32. Копія витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна;

33. Обтяження ПП "Агросвіт плюс";

34. Копія договору купівлі-продажу будівель ПП "Агросвіт плюс";

35. Копія витягу з реєстру прав власності ПП "Агросвіт плюс";

36. Анкета Поручителя ОСОБА_10 ;

37. Лист ОСОБА_10 від 12.03.08;

38. Лист ОСОБА_9 ;

39. Лист ОСОБА_10 від 12.03.08;

40. Витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна по ОСОБА_10 ;

41. Копія договору купівлі-продажу з ОСОБА_10 ;

42. Копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно по ОСОБА_10 ;

43. Копія договорів купівлі-продажу з ОСОБА_10 ;

44. Кредитна заявка ФГ "Великополюхівське";

45. Копія висновку про вартість заставного майна;

46. Службові записки на КК та витяги з протоколів засідання КК;

47. Копія договору фінансова порука № ПР-47/019-К08 від 22.04.08;

48. Копія договору фінансова порука № ПР-48/019-К08 від 22.04.08;

49. Копія договору фінансова порука № ПР-49/019-К08 від 22.04.08;

50. Копія договору застава майнових прав № ЗМП-50/019-К08 від 22.04.08;

51. Копія договору застава майнових прав № ЗМП-51/019-К08 від 22.04.08;

52. Копія свідоцтв про реєстрацію машин;

53. Копія договору застава № ЗРМ-52/019-К08 від 29.04.08;

54. Копія договору № 53/019-К08 від 29.04.08;

55. Копія договір страхування заставного майна;

56. Витяг про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек;

57. Копія іпотечного договору від 22.04.08;

58. Витяг про реєстрацію в єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна:

59. Витяг про реєстрацію у державному реєстрі іпотек;

60. Копія іпотечного договору від 22.04.08;

61. Копія заяви ОСОБА_9 про згоди на передачу в іпотеку майна;

62. Витяги про реєстрацію в єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна та іпотек;

63. Копія іпотечного договору від 22.04.08;

64. Копія кредитного договору № 019-К08 від 22.04.08;

65. Копія Дод. угоди № 1 до кредитного договору № 019-К08 від 22.04.08 р.;

66. Копія Дод. угоди № 1 до кредитного договору № 019-К08 від 22.04.08 р.;

67. Заява про надання кредиту ФГ "Великополюхівське" від 29.04.08 № 46 від 22.04.2008;

68. Копії заяв про вчинення виконавчого напису;

69. Копія розрахунку по кредитному договору № 019-К08 від 22.04.08 р.;

70. Копії вимог;

71. Заява про вчинення виконавчого напису;

72. Копія виконавчих листів;

73. Копія ухвали про відкриття провадження у справі;

74. Копія позовної заяви з розрахунком заборгованості;

75. Розпорядження відділу оформлення банківських операцій;

76. Повідомлення № 538-60/12 від 03.10.12 р., копія повідомлення;

77. Повідомлення про вручення поштового відправлення;

78. Копія виконавчого напису від 25.05.2009 р., реєстр № 1530 (іпотечний договір №б/н від 22.04.08 р., реєстр. № 1710);

79. Акт перевірки предмета застави від 13.05.2010 р.;

80. Кредитний договір № 019-К08 від 22.04.2008 р.;

81. Дод. договір № 1 від 22.04.2008 р. до кред. дог. № 019-К08 від 22.04.2008 р.;

82. Дод. договір № 2 від 29.04.2008 р. до кред. дог. № 019-К08 від 22.04.2008 р.;

83. Виконавчий напис від 25.05.2009 р.;

84. Іпотечний договір № б/н від 22.04.2008 р, реєстр. № 1708;

85. Виконавчий напис від 25.05.2009 р.;

86. Іпотечний договір № б/н від 22.04.2008 р, реєстр. № 1710;

87. Договір застави № 53/19-К08 від 29.04.2008 р.;

88. Договір застави № ЗРМ 52/19-К08 від 29.04.2008 р.;

89. Договір застави майнових прав № ЗМП-50/019-К08 від 22.04.08;

90. Договір застави майнових прав № ЗМП-51/019-К08 від 22.04.08;

91. Договір фінансової поруки № ПР-49/019-К08 від 22.04.2008 р.;

92. Договір фінансової поруки № ПР-47/019-К08 від 22.04.2008 р.;

93. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно САВ № 809547 від 28.02.2008 р.;

94. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17921162 від 28.02.2008 р.;

95. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно САВ № 809548 від 28.02.2008 р.;

96. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17921759 від 28.02.2008 р.;

97. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9744460 від 03.02.2006р.;

98. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1405194 від

28.02.2008р.;

99. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1799651 від 29.11.2005 р.;

100. Договір купівлі-продажу ВАК № 035924;

101. Договір купівлі-продажу ВСЕ № 885711;

102. Розрахунок заборгованості по кредитному договору станом на 14.11.2013 р.

103. Копія постанови № 13252279 від 09.06.09 р.;

104. Адміністративний позов б/н від 30.06.09 р.;

105.Ухвала № 2а-4322/09/1370 від 27.07.09 р.;

106. Копія клопотання № 944-60/14 від 08.09.09;

107. Постанова № 2а-4322/09/1370 від 09.09.09 р.;

108. Заява б/н від 30.09.09 р.;

109. Копія витягу № 26411683 від 05.03.10 р.;

110. Лист № 424-60/14 від 23.04.10 р.;

111. Копія заяви № 431-60/11 від 29.04.10 р.;

112. Копія заяви № 438-60/11 від 30.04.10 р.;

113. Постанова № 13252279 від 05.05.10 р.;

114. Заява № 450-60/12 від 12.05.10 р.;

115. Заява № 503-60/14 від 02.06.10 р.;

116. Постанова № 19624156 від 07.06.10 р.;

117. Позовна заява № 585-60/14 від 14.07.10 р.;

118. Ухвала б/н від 20.08.10 р.;

119. Копія листа № 619-60/14 30.08.10 р.;

120. Ухвала б/н від 10.09.10 р.;

121. Копія листа № 10-1043 від 22.09.10 р.;

122. Копія листа № 5028 від 09.11.10 р.;

123. Копія листа б/н, б/д;

124. Копія ухвали № 2-604/10 від 19.11.10 р.;

125. Апеляційна скарга № 763-60/14 від 24.10.10 р.;

126. Лист № 1104 від 03.12.10 р.;

127. Ухвала № 22ц-8743/10 від 06.12.10 р.;

128. Копія витягу № 7899930 від 23.12.10 р.;

129. Ухвала № 22ц-1280/11 від 31.01.11 р.;

130. Лист № 2-49 від 04.03.11 р.;

131. Позовна заява № 89-60/14 від 14.03.11 р.;

132. Заява № 132-60/14 від 31.03.11 р.;

133. Копія листа № 09-15/3342 від 10.06.11 р.;

134. Копія листа № 254-60/12 від 23.06.11 р.;

135. Копія висновку б/н від 07.07.11 р.;

136. Рішення № 2-49/2011 від 17.10.11 р.;

137. Платіжне доручення № 142 від 06.02.12 р.;

138. Адміністративний позов № 147-60/14 від 15.03.12 р.;

139. Ухвала № 2а-2350/12/1370 від 20.03.12 р.;

140. Копія заяви № 387-60/12 від 06.08.12 р.;

141. Супровідний лист № 2а-2351/12/1370 від 10.08.12 р.;

142. Постанова № 2а-2351/12/1370 від 05.06.12 р.;

143. Лист № 1584/09-15/5320 від 13.08.12 р.;

144. Платіжне доручення № 960 від 20.0812 р.;

145. Супровідний лист № 2а-2351/12/1370 від 01.10.12 р.;

146. Виконавчий лист № 2а-2351/2012 від 24.09.12 р.;

147. Ухвала № 5015/4285/12 від 13.11.12 р.;

148. Лист № 2155/09-15/7666 від 26.11.12 р.;

149. Заява №483/1-60/14 від 15.11.12 р.;

150. Копія наказу № 5015/4285/12 від 28.01.13 р.;

151. Заява № 22/1308 від 21.03.13 р.;

152. Заява № 22/1307 від 21.03.13 р.;

153. Супровідний лист № 09-01-45/В-5/765/6296 від 11.04.13 р.;

154. Постанова № 37391404 від 09.04.13 р.;

155. Супровідний лист № 09-01-45/В-5/765/6295 від 11.04.13 р.;

156. Постанова № 37391585 від 09.04.13 р.;

157. Заява № 22/1440 від 14.05.13 р.;

158. Заява № 22/1444 від 15.05.13 р.;

159. Лист №02-05/204 від 24.05.13 р.

4) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б; ) на користь Національного банку України (м. Київ, вул. Інститутська, 9; ) 1762 грн. судового збору за подання позовної заяви.

5) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (м. Київ, вул. Підлісна, 3; ) на користь Національного банку України (м. Київ, вул. Інститутська, 9; ) 1762 грн. судового збору за подання позовної заяви.

6) У задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити."

3. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11, корпус Б; ) на користь Національного банку України (м. Київ, вул. Інститутська, 9; ) 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. 00 коп. судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (м. Київ, вул. Підлісна, 3; ) на користь Національного банку України (м. Київ, вул. Інститутська, 9; ) 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. 00 коп. судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

5. Справу № 910/13399/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 17.10.2019 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.О. Хрипун

О.В. Агрикова