РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2019 р.Справа № 910/10148/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Медіа-ДК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маанімо Україна"

про стягнення 102 580,00 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Медіа-ДК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маанімо Україна" про стягнення 102 580,00 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання рекламних послуг №414-2016/ДР від 09.01.2016 р.

Ухвалою суду від 06.08.2019 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

14.08.2019 р. на адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 802, яким на адресу відповідача направлялась копія ухвали суду від 06.08.2019 р.

Відтак відповідач про розгляд даної справи повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09.12.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Медіа-ДК" (надалі - позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маанімо Україна" (надалі - відповідач, Рекламодавець) укладено Договір №414-2016/ДР про надання рекламних послуг (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Рекламодавець замовляє та оплачує, а Виконавець зобов`язується надати рекламні послуги, що полягають в розміщенні на сайті видання (надалі - Рекламоносій) рекламного оголошення Рекламодавця, забезпечити доведення реклами до споживачів шляхом розповсюдження Рекламоносія серед населення і підприємств України.

Згідно п. 2.5 Договору, послуги Виконавця вважаються наданими відповідним чином після розміщення рекламного оголошення на сторінках Рекламоносія, відповідно до умов Договору та відповідного додатку до нього, про що сторони складають Акт наданих послуг. Претензії щодо якості та/або кількості Рекламних матеріалів повинні бути письмово надані Рекламодавцем не пізніше п`яти днів з дня виходу Рекламоносія.

Пунктом 2.6.3 Договору визначено, що Рекламодавець впродовж п`яти робочих днів з моменту отримання Акту повинен розглянути його та у разі відсутності заперечень, повернути підписаний примірник Акту про надання послуг Виконавцю. У разі наявності заперечень щодо наданих рекламних послуг Рекламодавець у цей же строк складає про це письмове мотивоване заперечення та надсилає його Виконавцю. Протягом п`яти робочих днів, з дати отримання Виконавцем мотивованого заперечення, Сторони додатково погоджують строки виправлення недоліків.

Відсутність зауважень (заперечень) з боку Рекламодавця у зазначений вище строк, означає прийняття останнім відповідного Акту без будь-яких заперечень та зауважень щодо його змісту (п.2.6.4 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, ціна договору визначається загальною сумою рекламних послуг, що будуть надані за відповідними додатками до Договору.

Пунктом 8.1 Договору сторони погодили, що Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2017 р.

Зобов`язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За правилами ст. 903 цього ж Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за Договором, надавши послуги на загальну суму 102 580,00грн., що підтверджується копіями Актів здачі-приймання робіт, наявних в матеріалах справи.

Проте, відповідач вартість наданих за Договором послуг не сплатив та допустив наявність заборгованості перед позивачем, розмір якої станом на час розгляду справи становить 102 580,00грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень по суті спору не надав, тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином та у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маанімо Україна" (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 28/2, нежиле приміщення 43; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Медіа-ДК" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 86; ) 102 580 (сто дві тисячі п`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. заборгованості та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зеленіна