ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 Справа № 917/1306/19

м. Полтава

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екофрост", юридична адреса: 51215, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Комплексна, буд. 1 А; поштова адреса: а/с 2020, м. Дніпро, 49033

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермаж", 36002, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 60 А

про стягнення грошових коштів у сумі 13097,83 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін:

від позивача: Голуб І.І.

від відповідача: адвокат Осадчий А.В.

Суть справи: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Екофрост" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермаж" про стягнення грошових коштів у сумі 13097,83 грн.

За ухвалою від 12.08.2019 року провадження в цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов усного договору поставки в частині здійснення розрахунків за поставлений товар згідно видаткових накладних № 17953 від 17.05.2019 р. та №18942 від 03.06.2019 р.

29.08.2019 р. відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що жодного усного договору поставки між позивачем та відповідачем не укладалося, а товари згідно видаткових накладних № 17953 від 17.05.2019 р. та №18942 від 03.06.2019 р. були доставлені на територію відповідача в межах виконання своїх зобов`язань по договору монтажу №83 (далі - Договір №83) від 06.08.2018 р. та були передплачені відповідачем 08.08.2018 р. в повному обсязі.

Ухвалою від 16.09.2019 р. суд призначив справу до розгляду в судовому засіданні на 01.10.2019 р.

30.09.2019 р. від позивача надійшло клопотання в якому повідомлялося, що останній відзиву на позовну заяву не отримав. У зв`язку з цим, суд ухвалою суду від 01.10.2019 р. відклав розгляд справи на 10.10.2019 р.

08.10.2019 р. відповідач надав пояснення до відзиву.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти відзиву позивача усно заперечував та зазначив, що поставка товарів, зазначених у видаткових накладних № 17953 від 17.05.2019 р. та №18942 від 03.06.2019 р. договором №83 не передбачалася, а тому вважає посилання відповідача необґрунтованими.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.10.2019 р. проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

У судовому засіданні 10.10.2019р., відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Як зазначено в позовні заяві, на підставі усної домовленості між сторонами, позивач відпустив відповідачеві товар згідно накладних №17953 від 17.05.2019 р. на суму 6297,41 грн. та № 18942 від 03.06.2019 р. на суму 6780,00 грн. (копія накладних в матеріалах справи). Вказані накладні підписані відповідальними особами сторін та затверджені печаткою відповідача.

Таким чином, за даними позивача, за спірними накладними відповідачу був поставлений товар на загальну суму 13077,41 грн.

Як стверджує позивач, грошові кошти за отриманий товар відповідачем сплачені не були. У зв`язку з цим позивачем 26.06.2019 року було направлено відповідачу претензію №97 про сплату заборгованості у розмірі 13077,41 грн. протягом 3 банківських днів з моменту отримання цієї претензії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до нормативних строків відправлень Стандарт (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) термін доставки листа з м. Дніпра до м. Полтави становить Д+4 (де Д - день подання відправлення, 4- кількість днів протягом яких пересилається відправлення "Укрпошта Стандарт"). Лист до відправлення позивачем було надано до об`єкту зв`язку о 11:13 год. 26.06.2019 р. Таким чином, за даними позивача, відповідач мав отримати лист з Претензією №97 від 26.06.2019 р. 01.07.2019 р. та сплатити заборгованість до 05.07.2019 р.

Відповідач вказану заборгованість не сплатив, в зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 05.07.2019 р. по 23.07.2019 р. у розмірі 20,42 грн. та звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення 13097,83 грн., з яких: 13077,41 грн. основного боргу та 20, 42 грн. 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Предметом даного спору є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача заборгованості за товар.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Статтею 181 ГК України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

З огляду на фактичні правовідносини, які склалися між сторонами, суд встановив, що сторонами по справі був вчинений правочин, який за своєю суттю є договором купівлі-продажу, згідно якого, в силу ст. 655 ЦК України, продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов`язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов`язків, а саме, зобов`язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов`язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги. Даний договір є консенсуальним, оскільки права та обов`язки виникають вже в момент досягнення ними угоди за всіма істотними умовами. Отже, змістом договору купівлі продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами було укладено усний договір купівлі-продажу. Про фактичне виконання умов вказаного договору зі сторони позивача (продавця) свідчать видаткові накладні №17953 від 17.05.2019 р. на суму 6297,41 грн. та № 18942 від 03.06.2019 р. на суму 6780,00 грн., які підписані представниками сторін та скріплені їх печаткою.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, судом до уваги не беруться з огляду на наступне:

Як вказує відповідач 06.08.2018 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір монтажу № 83 згідно умов якого виконавець (позивач) у відповідності до технічного завдання замовника (відповідача) (Додаток 1) зобов`язується виконати роботи по монтажу, пуско-налагоджувані роботи Товару (далі- Роботи) за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 60 А- і здати їх результат замовнику.

Суд встановив, що розділом 3 Договору №83 сторони визначили вартість товару, роботи і порядок розрахунків.

Так, п. 3.1 визначено, що вартість, кількість товару і виконуваних по Договору робіт фіксується сторонами в Додатку №1 до даного Договору, який є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно додатку №1 в редакції додаткової угоди №1 від 09.01.2019 р. технічним завданням є: монтаж (установка) компресора BITZER CSH8563-125Y-40P S/N на існуючий чиллер BLUEBOX Kappa V Echos 53.2 за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 60 А, ТРЦ "Конкорд". Роботи виконуються силами і засобами виконавця робіт.

Пунктом 3.4 та п. 3.5 Договору №83 сторони погодили, що вартість товару, який поставляється по даному Договору, визначена в розмірі, 156720,00 грн. без додаткових опцій.

Вартість робіт, які виконуються по Договору, визначається в розмірі 50 000 грн. Без витратних матеріалів. У вартість робіт включаються витрати виконавця з доставки товару, проживанню та харчуванню робітників виконавця, які будуть виконувати роботу по договору.

Факт отримання товару згідно накладних №17953 від 17.05.2019 р. на суму 6297,41 грн. та № 18942 від 03.06.2019 р. на суму 6780,00 грн. відповідач не заперечує, однак зазначає, що поставка цих товарів збула здійснена в межах Договору №83 та оплачена ним згідно платіжного доручення № 429 від 08.08.2018 р. на суму 156720,00 грн.

Суд встановив, що товаром згідно Договору №83, а саме Додатку №1 в редакції Додаткової угоди №1 є компресор BITZER CSH8563-125Y-40P S/N на існуючий чиллер BLUEBOX Kappa V Echos 53.2 . Сторони погодили його вартість у розмірі 156720,00 грн. Крім того, визначили, що вартість робіт визначена у розмірі 50000,00 грн., без витратних матеріалів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оплата відповідачем 08.08.2018 р. платіжним дорученням 156720,00 грн. є саме оплатою товару визначеного сторонами - компресора BITZER CSH8563-125Y-40P S/N на існуючий чиллер BLUEBOX Kappa V Echos 53.2, а не будь-якого іншого товару, який зазначений у видаткових накладних №17953 від 17.05.2019 р. на суму 6297,41 грн. та № 18942 від 03.06.2019 р. на суму 6780,00 грн. За умовами договору №83, поставку будь-яких інших товарів сторони не погоджували.

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач не надав належних доказів та не довів того, що поставка товару згідно накладних №17953 від 17.05.2019 р. на суму 6297,41 грн. та № 18942 від 03.06.2019 р. на суму 6780,00 грн. була здійсненна в межах виконання Договору №83 та ним оплачена.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач товар згідно накладних №17953 від 17.05.2019 р. на суму 6297,41 грн. та № 18942 від 03.06.2019 р. на суму 6780,00 грн. отримав, однак оплату не провів.

В п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2003 року зазначено, якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Таким чином, строк виконання зобов`язання по оплаті накладних №17953 від 17.05.2019 р. на суму 6297,41 грн. та № 18942 від 03.06.2019 р. на суму 6780,00 грн. є таким, що настав.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань з оплати вартості отриманого товару.

Відповідач доказів оплати отриманого товару не надав, строк виконання зобов`язання є таким, що настав, тому позовні вимоги про стягнення 13077,41 грн. основного боргу задовольняються судом повністю.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 20,42 грн. 3% річних за період з 05.07.2019 року по 23.07.2019 року. Здійснивши перерахунок річних, суд встановив, що вимоги в цій частині заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню повністю.

Перевірка правильності розрахунку 3% річних здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

За наведеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі із покладенням судового збору на відповідача в порядку п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 123, 129 (ч. 1), 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фермаж" (36002, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 60 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екофрост" (51215, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Орлівщина, вул. Комплексна, буд. 1 А, ) 13077,41 грн. - основного боргу, 20,42 грн. - 3% річних, 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текс рішення складено та підписано 16.10.2019р.

Суддя В.В. Паламарчук