ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.10.2019 Справа № 905/1082/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Бутовій Є.В., розглянувши матеріали по справі № 905/1082/19

за позовом Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля, м. Білицьке, Донецька область,

про розірвання Договору №17-1271-12 від 24.12.2012 року,-

Представники сторін:

від позивача: Карабань К.Б. - адвокат (довіреність №54 від 12.07.19, адвокатське посвідчення №21/2138 від 22.06.2019р.),

від відповідача: Ковальчук Д.М. - адвокат (довіреність №2/РА/2019 від 03.12.18, адвокатське посвідчення №1326 від 04.11.2017р.),-

Суть справи:

Позивач, Державне підприємство «Регіональні електричні мережі», звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про розірвання Договору №17-1271-12 від 24.12.2012 року.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на зміну істотних умов, якими сторони керувалися при укладанні Договору №17-1271-12 від 24.12.2012 року, внаслідок чого позивач наполягає на розірванні Договору в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

17 липня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву від 16.07.2019р., відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, виходячи з принципу вільності сторін в укладенні Договору. Відповідач зазначає, що протягом дії спірного Договору зобов`язання сторін за Договором виконувались належним чином, позивачем не надано будь-яких доказів надання послуг на інших об`єктах, не зазначених у Договорі та додатках до нього, а тому відповідач не вбачає зміни істотних умов Договору та відповідно підстав для його розірвання.

Таким чином, відповідач дійшов висновку про наявність одностороннього бажання позивача надавати послуги на об`єктах, не врегульованих умовами спірного Договору та змінити ціну Договору.

27 серпня 2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив № Д1-03/201 від 21.08.2019р., згідно з якою позивач проти обставин, викладених у відзиві відповідачем, заперечує в повному обсязі з наступних підстав. Стосовно твердження відповідача щодо відсутності необхідності надання послуг на неврегульованих умовами Договору об`єктах позивач зазначає, що протягом господарських відносин між контрагентами відповідачем неодноразово подавалися заявки на виконання послуг за об`єктами, не врегульованими спірним Договором, в порядку приписів «Положення про оперативно-технічні взаємовідносини між персоналом Добропільскої ЭУ Донецького філії ГП « Регіональні електричні мережі» з персоналом, який обслуговує електроустановки ПСП ООО «ДТЭК Добропіллявугілля» та Шахти «Алмазна». Щодо позиції відповідача про одностороннє бажання позивача змінити перелік об`єктів, що підлягають обслуговуванню за Договором та зміну ціни Договору позивачем зазначено, що останній має намір розірвати Договір та не надавати безоплатних послуг відповідачеві. Крім того, позивач зазначає, що ціна Договору не змінювалася з 2012 року, що у свою чергу не враховує щорічний ріст цін на матеріальні ресурси та збільшення мінімальної заробітної плати, а тому позивач більше не має можливості надавати послуги за такою ціною.

Також позивач звертає увагу на відсутність можливості у відповідача обслуговувати електрообладнання з огляду на те, що земельна ділянка, на якій розташовано електрообладнання, належить позивачу на праві власності. З питань надання такого дозволу відповідач до позивача не звертався. Крім того, позивач зазначає, що 9 липня 2019 року між контрагентами відбулися переговори, під час яких відповідачем було зазначено, що внести зміни до спірного Договору не є можливим з огляду на відсутність на це необхідної документації. Таким чином, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. До відповіді на відзив позивачем надано копії Державного акту на постане користування земельної ділянкою, витяги з Положення про оперативно-технічні взаємовідносини між персоналом Добропільскої ЕУ Донецького філії ГП « Регіональні електричні мережі» з персоналом, який обслуговує електроустановки ПСП ООО «ДТЭК Добропіллявугілля» та Шахти «Алмазна», Оперативного журналу № 08-17 та Журналу заявок на виробництво підключень № 01-16.

Проте, в порушення ст. ст. 80,165, 166 ГПК України позивач не направив на адресу відповідача, ані відповідь на відзив, ані докази, на які він посилається як на додаткові докази, якими підтверджуються позовні вимоги. Суд не може погодитися із позицією позивача про те, що копії документів, які долучені ним до відповіді на відзив є також у відповідача, тому не надіслання цих документів не перешкоджає прийняттю їх судом при розгляді справи по суті. Проаналізувавши долучені до відзиву докази з точки зору їх наявності у всіх учасників спірних відносин, суд зазначає, що власником зазначених документів є позивач, у зв`язку з чим у суду не має жодних підстав вважати, що зазначені докази є також у відповідача.

Враховуючи приписи ст. 80 ГПК України, суд не приймає надані до відповіді на відзив докази та не надає їм оцінки.

Ухвалою суду від 3 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 3 жовтня 2019 року.

Позивач в судове засідання з`явився, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання з`явився, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі Замовник) та Державним підприємством «Регіональні Електричні Мережі» (далі Виконавець) укладений договір № 17/1271-12 (далі Договір), за змістом п. 1.1. якого Замовник передає, а Виконавець приймає на себе виконання послуг з оперативно-технічного обслуговування електроустановок зазначених у Додатку 1 (далі Електроустановки).

Відповідно до п. 2.1.2 договору Відповідач зобов`язався передати в оперативно-технічне обслуговування за актом приймання-передачі електроустановки та технічну документацію на них, а саме : акт допуску електроустановок в експлуатацію, складений інспекцією Держенергонагляда, ДІПБОП в енергетиці, відомчій інспекції; однолінійну схему постачання; паспорт на електроустановку; протоколи випробувань електроустаткування згідно норм випробувань електроустаткування; акт опломбування вузла обліку; акт розмежування балансової належності і експлуатаційної відповідальності сторін та інше.

За змістом договору, позивач приймає електроустановки та відповідно до п. 2.1.2 зобов`язується забезпечити схоронність електроустановок, а також нести повну відповідальність у випадку її пошкодження з власної вини.

Згідно з п. 3.1. Договору вартість оперативно-технічного обслуговування електроустановок визначається згідно з затвердженим розрахунком витрат (Додаток 2), який є невід`ємною частиною договору, підписується виконавцем і складає 1 824 341, 16 грн. (у тому числі ПДВ у розмірі 304 056, 86 грн.), та 152 028, 43 грн. на місяць.

П. 3.2. договору встановлено, що у разі зміни рівня заробітної плати, цін на паливо, мастильні матеріали тощо сторони узгоджують перегляд вартості оперативно-технічного обслуговування з подальшим оформленням нової калькуляції.

На підтвердження факту надання Виконавцем замовнику послуг з оперативно-технічного обслуговування електроустановок відповідач отримує у позивача акт здавання-приймання послуги за попередній місяць .

Договір набирає чинності після підписання сторонами та діє з дати підписання акту здавання-приймання електроустановок Замовника на оперативно-технічне обслуговування один рік. У разі, якщо у місячний строк до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін письмово не повідомляє про його розірвання, договір вважається подовженим на один рік. (п.п. 7.1.-7.2. Договору)

Згідно додатку № 1 до договору, сторонами визначений перелік електрообладнання ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» яке підлягає оперативно-технічному обслуговуванню ДФ ДП «Регіональні електричні мережі», а саме: ЛЕП-35кВ «Доброполье-110-ВПС-19» з відпайкою на ПС-35кВ « 17-18 РККА» довжиною 3,4 км. ; ЛЕП-35кВ «Доброполье-110-Доброполье-35» з відпайкою на ПС-35кВ « 17-18РККА» і ПС-35кВ «ВПС-19» 3,15 км довжиною, та ПС-35кВ «ВПС-19».

Згідно додатку № 2 до договору розраховано загальну вартість послуг з оперативно-технічного обслуговування обладнання, яка складає 1 824 341, 16 грн. на рік та 152 028, 43 грн. на місяць відповідно.

Договір та Додатки до нього складено, підписано та скріплено печатками сторін без зауважень.

Також позивачем долучено офіційну переписку між учасниками спірних відносин у період 2017-2019 років. Зокрема, листом від 5 вересня 2017 року за № 04/1716 позивач вимагав сплатити заборгованість, яка створилася станом на 1 вересня 2017 року та попередив про розірвання договору, у випадку невиконання грошових зобов`язань з боку відповідача.

Листом від 17 листопада 2017 року позивач звернувся до відповідача з проханням направити свого представника для уточнення технічних параметрів електрообладнання, що підлягає обслуговуванню з подальшим проведенням нової калькуляції.

10 квітня 2019 року позивач звернувся до відповідача з листом № 05/721, в якому просив останнього звернутися до позивача з метою переукладання або розірвання договору. Також у листі зазначено, що у випадку відсутності будь-якої відповіді позивач буде вимушений звернутися до суду з метою врегулювання цього питання.

4 травня 2019 року позивач звернувся з листом № 02/937 до відповідача, за змістом якого позивач пропонує розірвати спірний договір та надсилає додаткову угоду про розірвання договору з 01.06.2019р. До листа позивачем долучено додаткова угода про розірвання договору, підписана з боку останнього.

Але зазначений лист був залишений відповідачем без уваги, внаслідок чого виникла необхідність звернення позивача до суду з метою захисту своїх прав.

За змістом ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач має право на звернення до суду з позовними вимогами про розірвання договору.

Позов мотивовано вимогами ст. 652 Цивільного кодексу України, згідно з якою договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що у разі недосягнення згоди між сторонами щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Позивач вважає, що у зв`язку з реконструкцією електрообладнання, наданого відповідачем позивачеві, його фактична кількість збільшилась, а отже збільшилась ціна обслуговування цього обладнання, тобто змінились обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору, а саме предмет договору та ціна договору.

Відповідач навпаки не вбачає будь-яких змін істотних умов, виходячи з того, що протягом 2014-2019рр. сторони без заперечень виконували свої зобов`язання за Договором, кількість та ціну наданих послуг за кожен місяць окремо було погоджено та викладено у відповідній первинній документації без заперечень та зауважень. Таким чином, відповідач вважає, що у позивача наявне бажання отримати в обслуговування додатковий перелік електрообладнання.

Суд, проаналізувавши позиції сторін та чинне законодавство, зазначає наступне.

Згідно п. 3.2 спірного сторонами узгоджено зміну вартості оперативно-технічного обслуговування в порядку переговорів між контрагентами та досягнення взаємної згоди з цього питання. Таким чином, суд робить висновок про передбачення сторонами в умовах Договору можливої зміни обставин, які причиною зміни умов договору в частині вартості послуг.

Крім того, позивачем не було надано належних доказів зміни істотних умов Договору, тобто фактичного збільшення об`єктів надання послуг, у розумінні приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Протягом дії договору, позивач намагався встановити перелік електроустановок, які передано на його обслуговування. Зі складеного 13.06.2018 року позивачем акту обстеження обладнання, яке перебуває в оперативно-технічному обслуговуванні ДП «Регіональні електричні мережі» за спірним договором вбачається, що перелік електроустановок , які ним обслуговуються залишився незмінним. Проте, як зазначено в акті, змінилися технічні характеристики обладнання (зміна довжини, збільшення обсягу обладнання, яке входить до складу електроустановки, яка обслуговується).

За змістом п.2.2.1 спірного договору № 17/1271-12, в зобов`язання відповідача входить передання електроустановок за актом приймання-передачі , а також надання позивачеві завірених копій відповідної технічної документації на всі електроустановки, що передаються в оперативно-технічне обслуговування. Наявність технічної документації у позивача, на погляд суду, повинна забезпечити належне оперативне-технічне обслуговування. Позивачем не надано доказів передання йому нового обладнання, якє підлягає обслуговуванню, а також документів з новими технічними характеристиками електроустановок, як і не надано доказів звертання до відповідача з вимогою про надання такої документації. Як наслідок не доведено, що ним здійснюється обслуговування обладнання, яке не увійшло в перелік, визначений договором.

Крім зазначеного, суд звертає увагу, що у відповідності до ст. 652 ЦК України, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Проте, сторони, розуміючи характер відносин, які виникають при укладанні спірного договору, передбачили можливість зміни умов, які вплинуть на вартість послуг, та встановили , що у разі зміни рівня заробітної плати, цін на паливо-мастильні матеріали і таке інше можуть за взаємною згодою переглянути вартість обслуговування з подальшим оформленням калькуляції (3.2).

Таким чином, відсутність всіх складових умов, які є підставою для задоволення позову в межах ст. 625 ЦК України, унеможливлює розірвання договору за рішенням суду в межах цієї справи.

Позовні вимоги позивача, в умовах відсутність доказів звертання до відповідача з належним чином оформленою офертою про зміну умов договору в порядку п. 3.2 та відсутності заперечень відповідача проти таких змін, рівно як і пасивна поведінка остатнього, є передчасними.

Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про розірвання Договору №17-1271-12 від 24.12.2012 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

Повний текст рішення складено та підписано 15.10.2019р.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua