ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"15" жовтня 2019 р. Справа№ 5/73-22/325

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар судового засідання Бовсуновська Ю.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Компанії «Кейвуд Лімітед»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 19.12.2011 (повний текст складено 22.12.2011)

у справі № 5/73-22/325 (головуючий суддя Самсін Р.І.,

судді Бойко Р.В., Спичак О.М.)

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави

в особі 1. Кабінету Міністрів України

2. Державного управління справами

до 1. Фонду державного майна України

2. Товариства з обмеженою відповідальністю

«Комерційна компанія»

3. Закритого акціонерного товариства «Готель Україна»

4. Печерської районної в місті Києві державної адміністрації

третя особа Державне підприємство «Готель Україна»

про визнання недійсними установчих документів

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Державного Управління справами Президента України з позовом до Фонду державного майна України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» про визнання недійсними договору про створення Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» від 28.10.2004, укладеного між Фондом державного майна України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія», протоколу установчих зборів Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» № 1 від 14.11.2004 та статуту Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» від 12.11.2004.

Ухвалою Господарського суду міста Києва суду від 08.12.2009 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Закрите акціонерне товариство «Готель Україна», а також ухвалою суду від 22.12.2009 в якості третьої особи-2 залучено Державне підприємство «Готель «Україна».

Провадження у справі зупинялось до набрання Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2010 у справі № 2а-6632/10/2670 законної сили та було поновлено ухвалою від 03.06.2011.

Враховуючи прийняття Вищим адміністративним судом України ухвали від 19.10.2011 про скасування постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2010 у справі № 2а-6632/10/2670 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2010 із закриттям провадження в адміністративній справі, Державним управлінням справами подано заяву про зміну предмету позову, в якій останнє просило:

- залучити до участі у справі 5/73-22/325 Печерську районну у м. Києві державну адміністрацію у якості відповідача;

- визнати недійсним договір про створення Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» від 28.10.2004, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» та Фондом державного майна України;

- визнати недійсним рішення установчих зборів Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» від 12.11.2004, оформлене протоколом № 1;

- визнати недійсним статут Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» від 12.11.2004;

- визнати недійсним з моменту підписання наказ Фонду державного майна України від 28.10.2004 № 2289 «Про участь Фонду державного майна України у Закритому акціонерному товаристві «Готель Україна»;

- визнати недійсним з моменту підписання наказ Фонду державного майна України від 12.11.2004 № 2463 «Щодо участі Фонду державного майна України у Закритому акціонерному товаристві «Готель Україна»;

- визнати недійсним запис про проведення державної реєстрації Закритого акціонерного товариства «Готель Україна»;

- припинити юридичну особу Закрите акціонерне товариство «Готель Україна» (ідент. код 33103340), зареєстроване 18.11.2004 Печерською районною у м. Києва державною адміністрацією;

- зобов`язати державного реєстратора Печерської районної у м. Києві державної адміністрації провести державну реєстрацію припинення юридичної особи ЗАТ «Готель Україна».

З огляду на подані уточнення, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2011 до участі у справі залучено відповідача-3 - Закрите акціонерне товариство «Готель Україна» та відповідача-4 - Печерську районну у м. Києві державну адміністрацію.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2011 у справі № 5/73-22/325, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2012 та Вищого господарського суду України від 26.06.2012 відповідно, позов задоволено частково. Визнано недійсним договір про створення Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» від 28.10.2004, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» та Фондом державного майна України. Визнано недійсним рішення установчих зборів Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» від 12.11.2004, викладене у протоколі № 1. Визнано недійсним статут Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» від 12.11.2004. Визнано недійсним з моменту підписання наказ Фонду державного майна України від 28.10.2004 № 2289 «Про участь Фонду державного майна України у закритому акціонерному товаристві «Готель Україна». Визнано недійсним з моменту підписання наказ Фонду державного майна України від 12.11.2004 № 2463 «Щодо участі Фонду державного майна України у Закритому акціонерному товаристві «Готель Україна». Визнано недійсним запис про проведення державної реєстрації Закритого акціонерного товариства «Готель Україна». Припинено юридичну особу - Закрите акціонерне товариство «Готель Україна», зареєстроване 18.11.2004 Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією. В іншій частині в позові відмовлено. Стягнуто з Фонду Державного майна України в дохід Державного бюджету України 267, 16 грн. судових витрат за розгляд справи 5/73-22/325. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» в доход Державного бюджету України 267, 16 грн. судових витрат за розгляд справи 5/73-22/325. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» в доход Державного бюджету України 267, 16 грн. судових витрат за розгляд справи 5/73-22/325.

В січні 2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2011 р. у справі № 5/73-22/325 за нововиявленими обставинами, в якій заявник, зокрема, просив поновити йому строк на подання такої заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2019 у справі №5/73-22/325, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019, відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» про поновлення строку на подання заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2011 за нововиявленими обставинами. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2011 за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 19.12.2011 у справі № 5/73-22/325, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2012 та Вищого господарського суду України від 26.06.2012 відповідно, Компанія «Кейвуд Лімітед» оскаржила його в апеляційному порядку, просила скасувати та ухвалити нове, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Заступнику прокурора міста Києва, який діє в інтересах Кабінету Міністрів України та Державного управління справами. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення порушує права апелянта, оскільки Компанією «Кейвуд Лімітед» було прийнято рішення про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» матеріальної підтримки в сумі 10 250 000, 00 доларів США з метою формування цим товариством своєї частки в розмірі 50% статутного капіталу Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» шляхом придбання 108 504 861 простих іменних акцій. Матеріальна підтримка була надана на умовах Договору займу від 28.12.2007, забезпеченням якого стали вищевказані акції на підставі Договору застави цінних паперів від 11.09.2008. Проте судом не приймалось рішення щодо анулювання цих акцій, а також повернення сплачених коштів, відтак таке судове рішення підлягає скасуванню. Крім цього, апелянт вказував на відсутність у Заступника прокурора гарантованого законодавством права на звернення з даним позовом до суду, а також те, що законність статутних та інших документів підтверджується судовими рішеннями у справі № 33/472.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями справу № 5/73-22/325 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді Жук Г.А., Мальченко А.О.

22.08.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли доповнення до апеляційної скарги від 09.08.2019, в яких апелянт просив звернути увагу суду апеляційної інстанції на існування подібної судової практики з приводу обставин відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №48/340).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії «Кейвуд Лімітед» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2011 у справі № 5/73-22/325. Учасникам справи повідомлено про право подати відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заяви, клопотання, заперечення тощо та строки на їх подання.

10.09.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Фонду державного майна України на апеляційну скаргу з клопотанням про закриття апеляційного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 розгляд апеляційної скарги Компанії «Кейвуд Лімітед» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2011 у справі № 5/73-22/325 призначено на 15.10.2019.

12.09.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив Заступника прокурора м. Києва на апеляційну скаргу, а 13.09.2019 - відзив Державного управління справами.

В судове засідання апеляційної інстанції 15.10.2019 з`явились прокурор, представники апелянта, позивачів 1 та 2, відповідача-2 та третьої особи, представники відповідачів 1, 3 та 4 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились не зважаючи на належне повідомлення їх про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, відтак апеляційний суд вважав за доцільне справу розглядати за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами.

Представник апелянта в даному судовому засіданні надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Заступнику прокурора міста Києва, який діє в інтересах Кабінету Міністрів України та Державного управління справами.

Представник відповідача-2 також надав пояснення, в яких підтримав апеляційну скаргу Компанії «Кейвуд Лімітед», просив її задовольнити за наведених в ній підстав.

Прокурор, представники позивачів 1 та 2, а також третьої особи в цьому судовому засіданні надали пояснення, в яких заперечили доводи апеляційної скарги, просили не брати їх до уваги, апеляційне провадження у справі закрити з огляду на те, що рішення у даній справі жодним чином не впливає на права та обов`язки апелянта.

Заслухавши пояснення представників апелянта, прокуратури, позивачів 1 і 2, відповідача-2 та третьої особи, розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

За приписами ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Основними засадами судочинства відповідно до ст. 129 Конституції, зокрема, є законність та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Тобто, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Звернення до суду здійснюється у формі, порядку, випадках та особами, передбаченими процесуальним законом. Звернення у справах інших осіб у всіх випадках, а учасників процесу - поза випадками, передбаченими процесуальним законом, розгляду судами не підлягають.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Законом встановлено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Положеннями ч. 2 ст. 4 ГПК України визначено перелік суб`єктів, право на звернення яких до господарського суду є обмеженим. Це означає, що право на звернення до господарського суду повинно бути прямо передбачене законодавчими актами України. Тобто, наведені приписи закону визначають коло осіб, яких наділено процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення й які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки такої особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України в постанові від 02.09.2008 у справі № 23/294.

Як встановлено матеріалами справи, предметом даного спору, зокрема, є визнання недійсним договору про створення Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» від 28.10.2004, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» та Фондом державного майна України; визнання недійсним рішення установчих зборів Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» від 12.11.2004, викладеного у протоколі № 1; визнання недійсним статуту Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» від 12.11.2004; визнання недійсним з моменту підписання наказу Фонду державного майна України від 28.10.2004 № 2289 «Про участь Фонду державного майна України у закритому акціонерному товаристві «Готель Україна»; визнання недійсним з моменту підписання наказу Фонду державного майна України від 12.11.2004 № 2463 «Щодо участі Фонду державного майна України у закритому акціонерному товаристві «Готель Україна»; визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації Закритого акціонерного товариства «Готель Україна», а також припинення юридичної особи - Закритого акціонерного товариства «Готель Україна», зареєстрованого 18.11.2004 Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією.

За змістом оскаржуваного в даній справі рішення, встановивши обмеження повноважень Державного управління справами Президента України, суд першої інстанції дійшов висновку, що накази Фонду державного майна України № 2289 від 28.10.2004 та № 2463 від 12.11.2004 суперечать чинному законодавству України, що є підставою для визнання їх недійсними в судовому порядку. Крім цього, місцевий суд визнав обґрунтованими позовні вимоги в частині визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» у зв`язку з тим, що під час його створення були допущені порушення чинного законодавства України, які неможливо усунути, тобто наявні обставини, за наявності яких за приписами чинного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері створення та здійснення державної реєстрації юридичної особи, є підстави для припинення юридичної особи та визнання недійсним запису в Єдиному державному реєстрі. Одночасно суд першої інстанції зазначив, що оскільки при створені Закритого акціонерного товариства «Готель Україна», засновниками якого були Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» та Фонд державного майна України, до його статутного фонду було передано цілісний майновий комплекс готель «Україна» Державного підприємства «Готель «Україна», прокуратурою правомірно подано позов в інтересах держави.

При цьому, частково задовольняючи позовні вимоги, зокрема, про визнання недійсними установчих документів, місцевим судом прийнято рішення про права, інтереси та обов`язки лише сторін у справі.

У вищезгаданому рішення немає жодного обмеження, позбавлення, скасування або припинення прав чи інтересів апелянта, в тому числі щодо надання ним Товариству з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» матеріальної підтримки в сумі 10 250 000, 00 доларів США з метою формування цим товариством своєї частки в розмірі 50% статутного капіталу Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» шляхом придбання 108 504 861 простих іменних акцій. Оскаржуване рішення (мотивувальна чи резолютивна його частини) не містить будь-якого посилання на права, інтереси чи обов`язки апелянта, рішення з цього приводу судом також не приймалося.

Таким чином, сам по собі факт надання відповідачу-2 матеріальної підтримки з метою формування цим товариством своєї частки в розмірі 50% статутного капіталу Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» шляхом придбання 108 504 861 простих іменних акцій не є достатньою підставою для висновку, що рішення суду, прийняте щодо визнання недійсними установчих документів Закритого акціонерного товариства «Готель Україна», впливає на права, інтереси та (або) обов`язки апелянта, адже в даному випадку судом не встановлено прямого правового зв`язку між наданням матеріальної підтримки та прийнятим судом першої інстанції рішенням про визнання недійсними установчих документів.

Крім цього, як вірно зазначив сам апелянт, судом не приймалось рішення щодо анулювання згаданих акцій, а також повернення сплачених коштів, тому відповідні вимоги можуть бути заявлені Компаніє «Кейвуд Лімітед» в окремому самостійному позові до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія».

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржене у даній справі рішення про визнання недійсними установчих документів Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» жодним чином не впливає на права, інтереси та/або обов`язки Компанії «Кейвуд Лімітед», як особи, яка надавала Товариству з обмеженою відповідальністю «Комерційна компанія» матеріальну підтримку в сумі 10 250 000, 00 доларів США для формування цим товариством своєї частки в розмірі 50% статутного капіталу Закритого акціонерного товариства «Готель Україна» шляхом придбання 108 504 861 простих іменних акцій на умовах Договору займу від 28.12.2007, забезпеченням якого стали вищезгадані акції на підставі Договору застави цінних паперів від 11.09.2008, що, в свою чергу свідчить про відсутність у апелянта права на апеляційне оскарження згаданого судового рішення.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на наведене та те, що при ухваленні оскарженого у даній справі рішення питання про права, інтереси та (або) обов`язки Компанії «Кейвуд Лімітед» місцевим судом не вирішувалося, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження у справі № 5/73-22/325 за апеляційною скаргою Компанії «Кейвуд Лімітед» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.12.2011 у даній справі - закрити.

Матеріали справи № 5/73-22/325 повернути до Господарського суду міста Києва .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук