ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р. Справа№ 910/8167/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Яковлєва М.Л.

Куксова В.В.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі": Долгополової Т.М. за довіреністю від 05.06.2019;

від ТОВ "Екологічний консалтинг "Надра": Фролов Д.С. за довіреністю від 15.05.2019;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 18.07.2019 (повний текст складено 23.07.2019) (суддя Ковтун С.А.)

по розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічний консалтинг "Надра"

про заміну сторони правонаступником

у справі №910/8167/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до державного підприємства Українського науково-дослідного інституту нафтопереробної промисловості "МАСМА"

про стягнення 465 826,73 грн.,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18 липня 2019 року задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Екологічний консалтинг "Надра".

Замінено стягувача - приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" в частині стягнення по рішенню Господарського суду міста Києва від 16.06.2016 з державного підприємства Українського науково-дослідного інституту нафтопереробної промисловості "МАСМА" заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 228 446,00 грн., на правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "Екологічний консалтинг "Надра" (код 37880552).

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом порушені норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відносно відповідача порушено провадження у справі про банкрутство, тому ТОВ "Екологічний консалтинг "Надра" повинно було звертатись із своїми вимогами в межах справи про банкрутство. Крім того, за договором поруки ТОВ "Екологічний консалтинг "Надра" здійснювало оплату електричної енергії за відповідача не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість, стягнута рішенням у даній справі, тому відсутні підстави для заміни стягувача.

ТОВ "Екологічний консалтинг "Надра" подало відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що за договором поруки ним було виконано зобов`язання за боржника щодо оплати електричної енергії позивачу на суму 228 446,00 грн., які не були враховані позивачем в якості сплати боргу на момент подачі позову, що призвело до подвійного стягнення боргу.

Відповідач представника у судове засідання не направив, не повідомивши про причини, хоча був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання.

Представник ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник ТОВ "Екологічний консалтинг "Надра" заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Господарського суду міста Києва від 16 червня 2016 року позов задоволено.

З державного підприємства Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "МАСМА" на користь публічного акціонерного товариства "Київенерго" стягнуто 309 213,32 грн. боргу за спожиту активну електричну енергію.

З державного підприємства Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "МАСМА" на користь публічного акціонерного товариства "Київенерго" стягнуто 32 043,40 грн. боргу за спожиту реактивну електричну енергію.

З державного підприємства Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "МАСМА" на користь публічного акціонерного товариства "Київенерго" стягнуто 34 022,34 грн. інфляційної складової боргу, 81 844,50 грн. пені, 8 703,17 грн. - 3 % річних, 6987,40 грн. судового збору.

При розгляді справи судом було встановлено, що у період з 01.04.2015 по 01.11.2015 відповідач не виконував належним чином зобов`язання щодо оплати поставленої енергії за договором про постачання електричної енергії № 482від 10.01.1991, внаслідок чого у нього станом на 01.04.2016 утворилась заборгованість за використану активну електричну енергію в розмірі 309213,32грн. та за спожиту реактивну електричну енергію у розмірі 32043,40грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили 01 серпня 2016 року. На його примусове виконання видані відповідні накази.

У квітні 2018 року публічне акціонерне товариство "Київенерго" та приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" подали спільну заяву про заміну сторони - стягувача на його правонаступника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 квітня 2018 року замінено стягувача - публічне акціонерне товариство "Київенерго" на правонаступника - приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі".

05 липня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Екологічний консалтинг "Надра" подало заяву, у якій просило замінити стягувача - приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські електромережі" у частині стягнення з боржника по рішенню суду заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 228 446,00 грн на товариство з обмеженою відповідальністю "Екологічний консалтинг "Надра".

Заява мотивована тим, що 06 грудня 2013 року між ПАТ "Київенерго", як кредитором, ТОВ "Екологічний консалтинг "Надра", як поручителем, та ДП "УкрНДІНП "МАСМА", як боржником, був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання зобов`язання щодо оплати боржником спожитої електричної енергії за договором від 10.01.1991 №482.

Відповідно до умов договору поруки заявником було сплачено грошові кошти в загальній сумі 748459,16 грн., у тому числі за період з 01.04.2015 по 01.11.2015 в сумі 228446,00 грн., що підтверджується доданими до заяви платіжними дорученнями за період квітня-листопада 2015 року. Також вказує, що 11 липня 2017 року він направив відповідачу письмову вимогу щодо виконання договору поруки та перерахування коштів в сумі 728459,16 грн., проте, вимога залишена без відповіді і виконання.

Задовольняючи вказану заяву, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо її обґрунтованості.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткової заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником з огляду на наступне.

За змістом статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ч.1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем, відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Екологічний консалтинг "Надра" (поручитель) був укладений договір поруки.

Згідно з п. 3.1 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання щодо оплати спожитої електричної енергії, а також за відшкодування кредитору збитків та сплату неустойки відповідно до умов Договору № 482.

У пунктах 5.2, 5.3, 5.4 Договору поруки сторони домовились, що після виконання поручителем зобов`язання боржника за Договором № 482 до поручителя, що виконав таке зобов`язання, переходять усі права кредитора за Договором №482.

Поручитель зобов`язаний протягом 10 днів з дня виконання зобов`язання у письмовій формі повідомити про це боржника, зазначивши дату, суму і форму виконання та надати завірені копії документів, що підтверджують таке виконання. У поручителя, що виконав вимоги зобов`язання, виникає право вимоги до боржника у повному обсязі виконаного поручителем зобов`язання на користь кредитора, а боржник зобов`язаний виконати зобов`язання перед поручителем протягом 10 днів з дня одержання боржником від поручителя повідомлення про платіж.

На виконання умов договору поруки поручитель у період з 01.04.2015 по 01.11.2015 сплачував позивачу грошові кошти в якості оплати заборгованості відповідача, що підтверджується наявними матеріалах справи п`ятнадцятьма копіями платіжних доручень на загальну суму 228446,00 грн. (а.с.229-243) та довідкою про надходження коштів (а.с.21).

На виконання вимог п. 5.3 Договору поруки, 11 липня 2017 року поручитель подав боржнику письмове повідомлення, до якого додав належним чином завірені копії документів.

Вказане повідомлення було отримано боржником 11.07.2017, що підтверджується відповідною відміткою про отримання.

Натомість, в порядку, визначеному п. 5.4 Договору поруки, відповідач в 10-ти денний термін з дня отримання вищевказаного повідомлення зобов`язання не виконав, чим порушив вимоги вказаного договору.

Частиною 1 статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до норм статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно з приписами ч. 1-2 ст. 556 Цивільного кодексу України, після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Стадія виконання судового рішення є заключною стадією судового процесу, яка забезпечує принцип обов`язковості судового рішення, встановлений ст. 18 ГПК України.

При цьому, після видачі наказу справа знаходиться на стадії виконавчого провадження, а ч. 5 ст. 334 ГПК України вказує, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю "Екологічний консалтинг "Надра", як поручитель, частково виконало зобов`язання відповідача, як боржника, перед позивачем, як кредитором, на суму 228446,00грн., до нього перейшли всі права кредитора в межах вказаної суми, а тому суд першої інстанції обґрунтовано замінив стягувача по виконанню рішення суду у даній справі в межах суми 228 446,00 грн.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

Так, як встановлено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції поясненнями представників сторін та матеріалами справи, зокрема, копіями платіжних доручень заявника і розрахунком ціни позову, виконаним позивачем, позивач, всупереч умовам договору поруки, відносив суми, сплачені поручителем, не на період, коли була здійснена оплата, а на свій розсуд на якісь інші періоди, в які, за його твердженнями, постачалась електроенергія боржнику та не була ним оплачена.

Щодо посилань апелянта на те, що заява про заміну стягувача повинна була розглядатись в межах справи про банкрутство відповідача, то вони не відповідають приписам статей 52, 334 ГПК України, які не допускають процесуальне правонаступництво стягувача на стадії виконання судового рішення в судових провадженнях в іншій справі, ніж та, в якій було постановлено рішення, про правонаступництво в якому клопоче сторона.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18 липня 2019 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.10.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді М.Л. Яковлєв

В.В. Куксов