ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2019 Справа № 904/1278/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2019 у справі №904/1278/19 (суддя Євстигнеєва Н.М.; рішення ухвалене о 11:02 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 08.05.2019)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу у розмірі 13465,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу у сумі 13465,00 грн.

Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України обґрунтовано тим, що відповідач як вантажовідправник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, оскільки допустив порушення при складенні перевізних документів, а саме зазначив у накладній неправильну масу вантажу, що було виявлено під час проведення переважування та про що було складено відповідний комерційний акт.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2019 (з урахуванням ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2019 про виправлення описки) у справі №904/1278/19 (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" штраф за неправильно зазначену масу вантажу у сумі 13465,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Означене рішення місцевого господарського суду вмотивоване обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для зменшення розміру штрафу.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (відповідач) звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2019 у справі №904/1278/19; ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця".

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на те, що судом невірно встановлено (сторінка 3 рішення), що у вагоні №53544904 в дійсності виявилось: вантаж вугілля кам`яне, брутто - 92700 кг, тара з документу - 23500 кг, нетто - 69200 кг, що менше маси зазначеної в документі на 45700 кг. Проте, за змістом позову та доданих до нього документів на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці при контрольному зважуванні вагона №53544904 було виявлено, що маса вантажу в дійсності більше маси зазначеної в документі на 45700 кг. Таким чином, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та не підтверджуються достовірними доказами. Також апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не застосовано норми ч.3 ст.551 ЦК України, згідно з положенням якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а також не враховані приписи ч.1 ст.233 ГК України, за якими судом повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Судом не враховано, що правила ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником. За твердженням відповідача, позивач не надав суду доказів настання наслідків та спричинення будь-яких збитків внаслідок розбіжностей у накладній №46479010 та комерційному акті стосовно того, що у вказаних документах різні дані щодо маси вантажу у вагоні №53544904, в судовому рішенні не зазначено які збитки поніс позивач. За таких обставин, на думку скаржника, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки не відповідають дійсним обставинам справи і не підтверджуються достовірними доказами, а тому оскаржуване рішення не відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, що є підставою для його скасування.

Позивач (АТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця") у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами відповідача та вважає рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2019 по справі №904/1278/19 законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Позивач погоджується з тим, що на сторінці 3 оскаржуваного рішення дійсно замість "більше маси, зазначеної в документі на 45700 кг" вказано "менше маси, зазначеної в документі на 45700 кг". Проте позивач вважає, що в даному випадку дійсно має місце описка, адже на інших сторінках рішення (сторінки 1, 5, 6) все зазначено вірно та вказано "більше маси, зазначеної в документі на 45700 кг". Крім того, зі змісту позовної заяви та інших матеріалів справи чітко вбачається, що маса вантажу у спірному вагоні виявилась більшою на 45700 кг. Також позивач зазначає, що не погоджується із твердженням відповідача стосовно можливості зменшення розміру штрафу. Оскільки ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" у своєму клопотанні про зменшення розміру штрафу не навело жодної надзвичайної чи невідворотної обставини, яка могла призвести до неналежного виконання господарського зобов`язання по заповненню накладної, на думку позивача, підстав для зменшення штрафу немає. Позивач вказує, що ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" систематично недовантажує/перевантажує вагони і про це свідчать порушені господарським судом Дніпропетровської області господарські справи. Позивач просить залишити апеляційну скаргу ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2019 у справі №904/1278/19 без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено з матеріалів справи, у листопаді 2018 зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Родинська Донецької залізниці за залізничною накладною №46479010 відправлено вагон №53544904 із вантажем - "вугілля кам`яне марки Г- газове" масою 23500 кг, відправником в цій накладній зазначено ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

При проходженні вагону через станцію Павлоград-1 Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту залізниць проведено перевірку маси вантажу у вагоні №53544904 без відчеплення при повній зупинці за допомогою справних повірених 150 тонних вагонних вагах №7 станції Павлоград-1 (повірка 26.07.2018) та виявлено невідповідність маси вантажу, зазначеній у накладній, а саме: у вагоні №53544904 вага брутто склала 92700 кг, тара з документу - 23500 кг, нетто - 69200 кг, що більше маси зазначеної в документі на 45700 кг.

По вказаному факту станцією Павлоград-1 складено комерційний акт №454502/123/13 від 24.11.2018, відповідно до змісту якого навантаження у вагоні нижче бортів 10 см. Вантаж маркований повздовжніми борознами, маркування не порушене, без вибірок та заглиблень. Вагон в технічному відношенні справний, бездвірний, люки зачинені, течі та слідів течі вантажу немає.

Комерційний акт №454502/123/13 від 24.11.2018 підписано ДС ОСОБА_1 В.І, прийомоздавальником Родіоновою З.С., приймальником поїздів ОСОБА_2 , крім того в цьому акті міститься примітка, що начальник вантажного району по штату відсутній.

Позивач на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України у зв`язку з неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у залізничній накладній №46479010, вагон №53544904, нарахував відповідачу штраф у розмірі 13465,00 грн. з розрахунку 2693,00 грн. х 5 = 13465,00 грн., де 2693,00 грн. - провізна плата за вагон від станції Ароматна Придніпровської залізниці до станції Родинська Донецької залізниці.

Несплата відповідачем нарахованого штрафу в добровільному порядку слугувала підставою для звернення залізниці до господарського суду із даним позовом.

Згідно зі статтею 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до частини третьої статті 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

Відповідно до статті 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно зі статтею 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У частині четвертій статті 52 Статуту залізниць України визначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно з пунктом 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, якщо під час перевезення вантажу або на станції призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно зі статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Порядок проведення зважування передбачений Правилами перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, а саме розділом Правила приймання вантажу до перевезення.

Відповідно до пункту 5 Правил загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Мінтрансу від 05.04.2004 №279.

Судом першої інстанції правильно встановлено факт неправильного зазначення відповідачем маси вантажу в залізничній накладній №46479010 стосовно вагону №53544904, про що на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці складено комерційний акт №454502/123/13 від 24.11.2018, яким засвідчено, що вказана маса вантажу - 23500 кг, в дійсності виявилося - 69200 кг, тобто більше маси зазначеної в документі на 45700 кг.

Щодо зазначення судом першої інстанції, що маса вантажу є меншою ніж вказана в документі, то це розцінюється судом апеляційної інстанції як описка, яка не вплинула на правильність висновків суду по суті спору.

Так за вказаних обставин, місцевим господарським судом правильно застосовані наведені вище положення законодавства та зроблено підставний висновок, що всі наслідки за неправильності відомостей, зазначених у накладній, мають бути покладені на відповідача, а тому позовні вимоги про стягнення 13465,00 грн. штрафу за неправильне зазначення у накладній маси вантажу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо оцінки доводів відповідача про наявність підстав для зменшення розміру штрафу, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту вказаної норми випливає, що зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки є правом суду, тому він, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність у кожному конкретному випадку підстав для такого зменшення.

Відповідно до частини другої статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних та невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Місцевий господарський суд виходив із того, що недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків і можливість його зменшення Статутом не передбачена.

Апелянт не погоджується з відмовою суду у зменшенні розміру штрафу, оскільки вважає, що позивач не надав суду доказів настання наслідків та спричинення будь-яких збитків внаслідок розбіжностей у накладній №46479010 та комерційному акті стосовно того, що у вказаних документах різні дані щодо маси вантажу у вагоні №53544904, в судовому рішенні не зазначено, які збитки поніс позивач.

Судом апеляційної інстанції в межах предмету даного спору та доводів сторін не встановлено обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру штрафних санкцій в розумінні положень статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України, тому колегія суддів погоджується з відмовою господарським судом у задоволенні заяви відповідача про зменшення розміру нарахованого позивачем штрафу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2019 у справі №904/1278/19 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.10.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Кощеєв