ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2019 р. Справа№ 910/24880/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Тарасенко К.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 08.10.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод"

на ухвалу господарського суду міста Києва

від 21.05.2019 (суддя Паламар П.І.)

у справі №910/24880/15

за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд"

2. Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод"

про стягнення боргу, неустойки, ціна позову 25037922,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 відмовлено в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі №910/24880/15 та постановити нову, якою задовольнити заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про визнання наказу господарського суду міста Києва від 13.02.2018 №910/24880/15 таким, що не підлягає виконанню у частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" як з поручителя заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив те, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки аргументам заявника щодо відсутності у нього обов`язку перед Акціонерним товариством «Сбербанк» за договором про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від04.09.2012, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про не доведення заявником факту припинення його солідарного зобов`язання перед Акціонерним товариством «Сбербанк» за результатом якого ухвалив незаконне рішення про відмову в задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково.

Процедура апеляційного провадження у Північному апеляційному господарському суді

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі №910/24880/15 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині на підставі ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі №910/24880/15; призначено справу до розгляду на 06.08.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 у справі №910/24880/15 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/24880/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі №910/24880/15 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Тарасенко К.В.; призначено справу до розгляду на 11.09.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі №910/24880/15 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/24880/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі №910/24880/15 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В.; призначено справу до розгляду на 02.10.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 у справі №910/24880/15 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/24880/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі №910/24880/15 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І.; розгляд справи здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.2017, частково скасованим постановою Верховного Суду від 11.04.2018, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд", Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" на користь Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" 3370554 доларів США боргу за кредитом, 17493,53 грн витрат по оплаті судового збору.

13.02.2018 на виконання указаного рішення суду видано наказ.

25.01.2019 скаржник звернувся в суд із заявою про визнання вищевказаного наказу суду таким, що не підлягає виконанню в частині солідарного стягнення з нього грошових коштів як з поручителя, посилаючись на те, що рішенням Господарського суду Харківської області від 31 травня 2018 р. у справі № 922/5740/15, частково скасованим постановою Східного апеляційного господарського суду від 18 грудня 2018, договір поруки від 4 вересня 2012 за його участю було визнано припиненим.

16.07.2019 від позивача до канцелярії апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі №910/24880/15 - без змін.

Короткий зміст відзиву позивача на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначає, що в рішенні суду по справі № 910/24880/15 суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у сторін прав і обов`язків за кредитами та порукою, а також відсутність підстав для припинення поруки, та дане рішення набрало законної сили, є остаточним і не може бути поставлено під сумнів, а тому доводи скаржника щодо припинення поруки не відповідають основоположним принципам судочинства, а саме правової визначеності та остаточності судового рішення.

Окрім цього, позивачем подано до канцелярії апеляційного господарського суду клопотання про закриття апеляційного провадження на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі №910/24880/15, яка мотивована тим, що апеляційної скарги скаржником додано копію ордеру на надання правової допомоги серія КВ №419059, який складено з порушенням правил заповнення встановленого положення, а також копію довіреності від 14.12.2018 на Дикого Ю.О. , якою надано право підписання апеляційних скарг іншій особі від її підписанта. Враховуючи викладене позивач вважає, що апеляційну скаргу підписано особою, яка немає на це повноважень.

19.07.2019 від відповідача-1 до апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що суддя Паламар П.І. не мав права розглядати заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню отже це є підставою для скасування судового рішення першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

22.07.2019 від відповідача-1 до апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд визнати підстави відводу судді Господарського суду м. Києва Паламара П.І. обґрунтованими, задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі №910/24880/15.

Короткий зміст відзиву відповідача-1 на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів.

Відповідач-1 повністю підтримав доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі.

Відповідач-1 зазначає, що ч. 2 ст. 328 ГПК України та встановлення судовими рішеннями у господарській справі № 922/5740/15 припинення з 20.01.2015 зобовязань ПрАТ "Харківський коксовий завод" перед АТ «Сбербанк» за договором поруки від 04.09.2012 - заява про визнання наказу господарського суду міста Києва від 13.02.2018 №910/24880/15 таким, що не підлягає виконанню у частині, що стосується ПрАТ "Харківський коксовий завод", мала бути задоволена.

До того ж, відповідач зазначає, що розгляд заяви ПрАТ "Харківський коксовий завод" провадив та ухвалив оскаржуване судове рішення неповноважний склад суду, що згідно з п. 1 ч. 3 ст. 277 ГПК України, є обов`язковою підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

13.08.2019 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи судової практики.

В судовому засіданні 08.10.2019 скаржник усно озвучив клопотання про усунення від участі представника позивача, постановлення окремої ухвали та залишення без розгляду процесуальних документів, яке письмово надав через канцелярію суду та в якому відсутній підпис представника скаржника.

Короткий зміст клопотання скаржника.

Скаржник в обґрунтування поданого клопотання повідомляє суд, що до участі у справі №910/24880/15 допущено Тищука М.А. як представника позивача, який не має право представляти інтереси АТ «Сбербанк» у даній справі, оскільки він не надав суду доказів статусу адвоката, відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З огляду на вищевикладене скаржник зазначив, що підписані Тищуком М.А. процесуальні документи, які подані до суду мають бути залишені судом без розгляду та без врахування судом, просив суд апеляційної інстанції винести окрему ухвалу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників по справі, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Фактичні обставини справи

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/24880/15 позов Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" задоволено частково, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 3 370 554, 00 доларів США боргу за кредитом, 241 359, 86 доларів США боргу по процентах, 174 934, 53 грн. витрат по оплаті судового збору, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 у справі №910/24880/15 - змінено в частині зазначення у вступній, описовій, мотивувальній, резолютивній частинах рішення назви відповідача-2: з Приватного акціонерного товариства " Харківський кокосовий завод" на Приватне акціонерне товариство " Харківський коксовий завод", в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 - залишене без змін.

13.02.2018 на виконання частково зміненого рішення Господарським судом міста Києва виданий відповідний наказ.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2018 постанова Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 22.01.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 скасовані в частині задоволення позовних вимог про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" та Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" 241 359, 86 доларів США процентів за користування кредитом, і в цій частині справа передана на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, в іншій частині рішення господарського суду міста Києва залишене без змін.

30.05.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Нідченко Д.Є. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №56502297.

В січні 2019 Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково.

Як встановлено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково.

Відмовляючи в заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково, суд вказував що з наявних у матеріалах справи судових рішень у справі № 922/5740/15, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, а також постанови Верховного Суду від 20 лютого 2019 р., якою вказані судові рішення частково скасовані, не вбачається, що солідарний обов`язок Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", виконання якого було присуджене рішенням господарського суду міста Києва від 10 жовтня 2017 р., припинився.

Позиція Північного апеляційного господарського суду

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з ухвалою місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково, а доводи скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник просить визнати наказ від 13.02.2018 у справі №910/24880/15 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ПрАТ «Харківський коксовий завод» на користь АТ «Сбербанк», оскільки договір поруки, що укладений між останніми на думку скаржника припинений рішеннями господарських судову справі № 922/5740/15.

Колегія суддів зазначає, що з наявних у матеріалах справи судових рішень у справі № 922/5740/15, на які посилається скаржник як на підставу скасування ухвали місцевого суду від 21.05.2019, а також постанови Верховного Суду від 20 лютого 2019, якою вказані судові рішення частково скасовані, не вбачається, що солідарний обов`язок Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", виконання якого було присуджене рішенням господарського суду міста Києва від 10 жовтня 2017, припинився.

Так, постановою Верховного Суду від 20.02.2019 касаційну скаргу АТ «Сбербанк» задоволено частково, рішення попередніх інстанцій в частині позовних вимог ПрАТ «Харківський коксовий завод» до ТОВ «Коксотрейд» та до ПрАТ «Термолайф» скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Східного апеляційного господарського суду Харківської області №922/5740/15 залишено без змін.

Під час нового розгляду позов ПрАТ «Харківський коксовий завод» залишено без розгляду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2019 у справі №922/5740/15 зазначено наступне.

Згідно зі статтею 559 цього Кодексу (у редакції, чинній на час звернення до суду у жовтні 2015 року) порука припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Проте, у випадку наявності рішення суду, яке набрало законної сили, та яким задоволено вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень статті 559 Цивільного кодексу України немає.

Такий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 372/633/14-ц, від 21.02.2018 у справі № 490/7570/15-ц, від 28.02.2018 у справі № 761/2817/16-ц, від 21.02.2018 у справі № 756/11318/15-ц, від 05.03.2018 у справі № 331/6384/16-ц, від 21.03.2018 у справі № 646/9491/15-ц, від 16.05.2018 у справі № 317/503/16-ц, від 23.05.2018 у справі № 357/6457/15-ц, від 24.05.2018 у справі № 752/539/16-ц, від 11.07.2018 у справі № 761/39525/16-ц.

Отже, якщо у зазначеній справі № 910/24880/15 стосовно солідарного стягнення заборгованості за кредитами вже було визначено судовими рішеннями наявність у сторін прав і обов`язків за кредитами та порукою, тому у даній справі, що переглядається у касаційному порядку, суд не може по іншому визначати їх, оскільки у такому випадку було б порушено принцип правової визначеності, і за вказаних обставин вже було визначено судами обсяг відповідальності позивача у справі, що переглядається у касаційному порядку. Тому відсутні правові підстави вважати, що у даній справі має місце втручання держави в його, як поручителя, право мирного володіння своїм майном.

При цьому слід зазначити, що вирішуючи спір у даній справі, що переглядається у касаційному порядку, суд будь-якої інстанції не наділений процесуальною можливістю вносити зміни у судове рішення, прийняте у справі № 910/24880/15 стосовно солідарного стягнення заборгованості за кредитами, враховуючи що останнє підлягає виконанню, у тому числі із можливість примусового його виконання.

Разом з цим, колегія суддів відхиляє доводи скаржника, стосовно того, що суддя Паламар П.І. не мав права розглядати вказану заяву після передачі справи на новий розгляд судді Пінчуку В.І., з огляду на наступне.

В силу вимог ч. 1 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя який брав участь у вирішенні справи в судді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанції, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Згідно приписів частин 5, 6 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участь у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставини рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участь у розгляді заяви про перегляд судового рішення, у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Таким чином, заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково не входить в перелік випадків недопустимості повторної участі судді у розгляді справи у розумінні частин 5, 6 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо того, що представник позивача Тищук М.А. не є адвокатом, у зв`язку з чим скаржник просить суд усунути його від подальшої участі у господарській справі №910/24880/15 та винести окрему ухвали з приводу неправомірного представництва Тищуком М.А. інтересів АТ «Сбербанк» у суді, з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 3 п. 1 ч. 16-1 Розділу ХV Перехідних положень Конституції України представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 22.09.2015 порушено провадження у справі № 910/24880/15, тобто усі нові справи які розпочаті з 30.09.2016 повинні супроводжуватися адвокатами за новими правилами з 01.01.2017. Такий підхід підтримано, зокрема, в ухвалах Вищого господарського суду України від 28.03.2017 у справі №913/1164/16, від 27.03.2017 у справі №904/145/17 та від 29.03.2017 у справі № 904/9901/16.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відмови у задоволенні заяви про визнання наказу господарського суду міста Києва №910/24880/15 від 13 лютого 2018 таким, що не підлягає виконанню частково, в порядку вимог ст. 328 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Висновки за результатами апеляційної скарги

Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала про відмову у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково у справі № 910/24880/15 прийнята у відповідності до положень ГПК України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Таким чином, керуючись ст. ст. 2, 269, 270, 271 п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281, 282 ГПК - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі № 910/24880/15 - без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

К.В. Тарасенко