ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1658/19

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Шевченко М.В. - на підставі довіреності від 24.04.2018р.;

Від відповідача: не з`явився;

розглянувши справу за позовом Фізичної особи-підприємця Барвіненка Віктора Вікторовича до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕОТЕХСПЕЦСЕРВІС" про стягнення 1 702 848,06 грн., -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2019 року позивач - Фізична особа-підприємець Барвіненко Віктор Вікторович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 1701/19) до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕОТЕХСПЕЦСЕРВІС" про стягнення 1 702 848,06 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.06.2019р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та підготовче засідання призначити на "16" липня 2019 р. о 10:15 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2019р. було відкладено підготовче засідання на "02" серпня 2019 р. о 10:45 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.08.2019р. було продовжено строк підготовчого провадження по справі №916/1658/19 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на "27" серпня 2019 р. о 12:30 год.

27.08.2019р. за вх.ГСОО№17075/19 у судовому засіданні представником позивача було надано довідку, відповідно до якої було повідомлено суд про те, що станом на 27.08.2019р. на банківські рахунки ФОП Барвіненко Віктора Вікторовича не надходило грошових коштів від ТОВ «ГЕОТЕХСПЕЦСЕРВІС» в якості розрахунку за договором поставки №1 від 01.10.2016 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.08.2019р. було закрито підготовче провадження у справі №916/1658/19 із призначенням справи до судового розгляду по суті на 12.09.2019р. о 10:45 год.

Відповідно до Довідки секретаря судового засідання Борисової Н.В. судове засідання по справі №916/1658/19 призначене на 12.09.2019р. о 10:45 год. не відбулося у зв`язку із замінуванням будівлі Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.09.2019р. було відкладено судове засідання на "01" жовтня 2019 р. о 12:00 год.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕОТЕХСПЕЦСЕРВІС" в судові засідання по справі не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 165 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області були направлені за належною адресою відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а тому за приписами ч.7 ст.120ГПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про відкриття провадження у справі.

За приписами ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

01.10.2019р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

01.10.2016р. між Фізичною особою-підприємецем Барвіненко Віктором Вікторовичем як Постачальником, (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕОТЕХСПЕЦСЕРВІС", як Покупцем, (далі - Відповідач ) було укладено Договір поставки №1 від 01.10.2016р. (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. даного Договору Постачальник зобов`язується поставити та передати Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2. Договору, найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна та загальна вартість, визначається Постачальником у рахунку та погоджується Сторонами в накладній, яка підписується уповноваженими представниками Сторін і є невід`ємною частиною даного Договору.

У відповідності до п. 2.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар в кількості та в асортименті, визначеному відповідно до Видаткової накладної.

Згідно з пунктом 3.2. укладеного договору Документом, що підтверджує передачу Товару є видаткова накладна. Пунктом 3.3. сторони дійшли згоди та вважають, що датою поставки є дата, вказана в накладній.

Відповідно до пункту 4.1. Покупець зобов`язаний здійснити оплату вартості товару

у розмірі 100 % зазначеної у рахунку суми протягом 3 (трьох) банківських днів з дня

отримання товару від Постачальника. Пунктом 4.3. передбачено, що датою оплати

вважається дата надходження коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно положень п. 6.1. Договору в частині оплати вартості товару він діє до повного виконання зобов`язань Покупцем.

На виконання умов Договору, в період з 01.10.2016р. по 05.06.2017р. Позивач поставив Відповідачу Товар на суму 934 779,09грн., що підтверджується видатковими накладними, складеними та підписаними сторонами договору, а також актом звірки розрахунків від 19.04.2019р. копії яких наявні в матеріалах справи.

На момент подачі позовної заяви, відповідачем не здійснено жодного платежу за отриманий товар згідно укладеного Договору, у зв`язку із чим за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 934 779,09грн.

Розділом 5 Договору передбачена відповідальність сторін. За невиконання або не належне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно вимог чинного законодавства. У разі не виконання п. 4.1. Договору, Покупець зобов`язаний сплатити на вимогу Постачальника штраф у розмірі 10% вартості поставленого товару. За кожен наступний день прострочення виконання зобов`язання з вчасної оплати вартості товару, Покупець на вимогу Постачальника, сплачує проценти ( в розумінні ст. 536 ЦК України) за користування грошовими коштами у розмірі 28% річних. Нарахування та стягнення штрафних санкцій Постачальником, визначених у даному розділі Договору, не позбавляє Покупця відповідності, встановленої ст. ст. 623,625 ЦК України.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суму штрафних санкцій у розмірі - 93 477,90 грн., суму 28% річних у розмірі - 502 680,65 грн. та суму інфляційних втрат у розмірі - 171 910,42 грн.

Неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕОТЕХСПЕЦСЕРВІС" своїх зобов`язань за Договором від 01.10.2016р. перед Фізичною особою-підприємцем Барвіненко Віктором Вікторовичем і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачеми докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Згідно з ст. 173 ГК України зазначено, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 265 ГК України, За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Реалізація суб`єктами господарювання товарів не господарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Також за приписами ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2016р. між Фізичною особою-підприємцем Барвіненко Віктором Вікторовичем як Постачальником, (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЕОТЕХСПЕЦСЕРВІС", як Покупцем, (далі - Відповідач ) було укладено Договір поставки №1 від 01.10.2016р. (далі - Договір), відповідно до умов якого, Постачальник зобов`язується поставити та передати Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.2. Договору, найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна та загальна вартість, визначається Постачальником у рахунку та погоджується Сторонами в накладній, яка підписується уповноваженими представниками Сторін і є невід`ємною частиною даного Договору.

У відповідності до п. 2.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар в кількості та в асортименті, визначеному відповідно до Видаткової накладної.

Згідно з пунктом 3.2. укладеного договору Документом, що підтверджує передачу Товару є видаткова накладна. Пунктом 3.3. сторони дійшли згоди та вважають, що датою поставки є дата, вказана в накладній.

Відповідно до пункту 4.1. Покупець зобов`язаний здійснити оплату вартості товару у розмірі 100 % зазначеної у рахунку суми протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання товару від Постачальника. Пунктом 4.3. передбачено, що датою оплати вважається дата надходження коштів на поточний рахунок Постачальника.

На виконання умов Договору, в період з 01.10.2016р. по 05.06.2017р. Позивач поставив Відповідачу Товар на суму 934 779,09грн., що підтверджується видатковими накладними, складеними та підписаними сторонами договору, а також актом звірки розрахунків від 19.04.2019р. копії яких наявні в матеріалах справи, однак відповідачем не здійснено жодного платежу за отриманий товар згідно укладеного Договору, у зв`язку із чим за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 934 779,09грн.

За таких обставин, господарський суд вважає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки у розмірі 934 779,09грн.

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. п. 5.1., 5.2., 5.3., 5.4 Договору, за невиконання або не належне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно вимог чинного законодавства. У разі не виконання п. 4.1. Договору, Покупець зобов`язаний сплатити на вимогу Постачальника штраф у розмірі 10% вартості поставленого товару. За кожен наступний день прострочення виконання зобов`язання з вчасної оплати вартості товару, Покупець на вимогу Постачальника, сплачує проценти ( в розумінні ст. 536 ЦК України) за користування грошовими коштами у розмірі 28% річних. Нарахування та стягнення штрафних санкцій Постачальником, визначених у даному розділі Договору, не позбавляє Покупця відповідності, встановленої ст. ст. 623,625 ЦК України.

Статтею 536 Цивільного кодексу України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок суми штрафних санкцій, суми 28% річних та суми інфляційних втрат наданий позивачем, суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано, в судові засідання відповідач не з`являвся хоча заздалегідь був повідомлений про дату час та місце судового засідання.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Фізичної особи-підприємця Барвіненка Віктора Вікторовича до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕОТЕХСПЕЦСЕРВІС" про стягнення 1 702 848,06 грн. - задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕОТЕХСПЕЦСЕРВІС" (67700, м. Білгород-Дністровський, вул. Кочубинського, будинок 42-А; код 32018258) на користь Фізичної особи-підприємця Барвіненка Віктора Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) 934 779 /дев`ятсот тридцять чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять/ грн. 09 коп. - заборгованості за договором поставки, 93 477 /дев`яносто три тисячі чотириста сімдесят сім/ грн. 90 коп. - штрафних санкцій, 502 680 /п`ятсот дві тисячі шістсот вісімдесят/ грн. 65 коп. - 28% річних за користування грошовими коштами, 171 910 /сто сімдесят тисяч дев`ятсот десять/ грн. 42 коп. - інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору у розмірі 25 542/ двадцять п`ять тисяч п`ятсот сорок дві/ грн. 73 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повне рішення складено 11 жовтня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут