ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.10.2019 Справа № 917/1811/19

Суддя Тимощенко О.М. , розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви)

відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 ;

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Валком Агроплюс", пр. Механізаторів, 7, с. Смотрики, Пирятинський район, Полтавська область, 37042;

третя особа: Державний реєстратор комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради Дворецька Юлія Олексіївна, вул. Воскресенська, 9, м. Дніпро, 49000

встановив:

16.10.2019 року на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 , просить суд:

1) накласти арешт на корпоративні права у вигляді частки в розмірі 50% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Валком Агроплюс", яка належить ОСОБА_3 ;

2) встановити заборону державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в ЄДР, проводити будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін до відомостей про юридичні особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Валком Агроплюс".

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що відповідно до статуту ТОВ "Валком Агроплюс" та витягу з ЄДР заявник є учасником ТОВ "Валком Агроплюс" з часткою в статутному капіталі 50%. З даних реєстру заявнику 97.10.2019 року стало відомо, що до складу засновників ТОВ "Валком Агроплюс" замість ОСОБА_2 входить ОСОБА_3 з часткою в статутному капіталі 50%. За даними заявника ОСОБА_2 подарував свою часту ОСОБА_3 відповідно до договору дарування від 26.09.2019 року з оформленням акту приймання-передачі частки в статутному капіталі від 01.10.2019 року. Однак заявник який має 50% частки в статутному капіталі ТОВ "Валком Агроплюс" жодним чином не був повідомлений про майбутнє відчуження частки. Заявник вказує на те, що ним до господарського суду буде подано позов про визнання договору дарування частки в статутному капіталі та акту приймання-передачі частки в статутному капіталі недійсними та скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Заявник вважає, що нелегітимний учасник товариства ОСОБА_3 може скористатися можливостями, передбаченими статутом товариства, які будуть мати наслідком проведення інших реєстраційних дій, що в подальшому може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 136 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову .

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або утруднення його виконання без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заява ОСОБА_1 ґрунтується лише на припущеннях можливого невиконання рішення суду з боку відповідачів.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником до заяви не надано суду жодних належних доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а також того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, заявник вказує на те, що предметом майбутнього позову до господарського суду буде визнання договору дарування частки в статутному капіталі, акту приймання-передачі частки в статутному капіталі недійсними та скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто немайновий спір, який не передбачає примусового виконання. Заявником не обґрунтовано яким чином з огляду на майбутній предмет спору буде утруднено виконання рішення суду.

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136,140,234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала підписана 17.10.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Тимощенко