ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.10.2019 м. Ужгород Справа № 907/430/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Перечинський лісокомбінат", с. Дубриничі Перечинського району

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Семай Плюс", с. Дубриничі Перечинського району

про стягнення 584393,20 грн.,

секретар судового засідання - Штундер Д.Л.

За участю представників сторін:

від позивача -

від відповідача -

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Товариство з додатковою відповідальністю "Перечинський лісокомбінат" звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Семай Плюс" про стягнення в 584393,20 грн, яка складає суму 555373,70 грн. боргу по орендній платі за Договором від 02.11.2018, 26728,50 грн. пені за прострочення платежів нарахованої за період з 03.05.2019 18.07.2019, а також 2291,00 грн. трьох відсотків річних. Позов заявлено на підставі ст. ст. 526, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230-232 Господарського кодексу України та п. п. 4.1, 8.2 Договору.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 8765,90 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 23 липня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, в ході підготовчого провадження жодних клопотань від нього на адресу суду не надходило.

На стадії розгляду справи по суті відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі та докази про погашення суми боргу по орендній платі. Неможливість подання такого клопотання на стадії підготовчого провадження пояснив тривалим перебуванням директора товариства, який є громадянином іншої держави, за межами України та його незнанням про наявність цього судового провадження.

Докази про погашення боргу, а саме: платіжні доручення № 1445 від 13.08.2019 на суму 195000,00 грн., № 1456 від 30.08.2019 на суму 75000,00 грн., № 1462 від 05.09.2019 на суму 125000,00 грн., № 1490 від 20.09.2019 на суму 80000,00 грн. та № 1529 від 30.09.2019 на суму 100000,00 грн. прийняті судом до розгляду, оскільки сам факт їх сплати у вказані дати свідчить про неможливість подання таких на стадії підготовчого провадження.

В свою чергу позивач також подав розрахунок по Договору оренди, яким підтверджуються внесені відповідачем платежі.

Відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТІ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за період травень-липень 2019 року не сплачував обумовлену Договором від 02.11.2018 орендну плату у встановлені строки, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на суму 555373,70 грн. У зв`язку з простроченням платежів позивачем заявлено вимогу про стягнення 26728,50 грн. пені за період з 03.05.2019 18.07.2019, а також 2291,00 грн. трьох відсотків річних.

Заперечення відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Між Товариством з додатковою відповідальністю «Перечинський лісокомбінат» (орендодавець, позивач) та ТОВ «Семай Панель» (відповідач, орендар) 02.11.2018 укладено Договір оренди, що був посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу за №№2125, 2126 Селехман О.А. (а також Додаткова угода до договору оренди від 02.11.2018 від 06.11.2018, №2141), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар отримав у тимчасове платне користування цілісний майновий комплекс, який знаходиться в Закарпатській обл., Перечинському районі, с. Дубриничі, вул. Центральна, 93 та складається з будівель та споруд, визначених в його пункті 1.1.

Позивач передав майно відповідачеві, що підтверджується актом прийому-передачі обладнання, інженерних комунікацій, транспорту, інструменту (Додаток № 1 до договору оренди)

Розділом 4 Договору сторони погодили порядок розрахунків та орендну плату. Зокрема, розмір місячної орендної плати за цим Договором, починаючи з 01 листопада 2018 року та за всі наступні місяці встановлюється в розмірі, еквівалентному 7500 (сім тисяч п`ятсот) євро плюс ПДВ та сплачується у гривні за офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національнім банком України на день виставлення відповідного рахунку. При цьому, сторони обумовили, що орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця, не пізніше 10 числа поточного місяця за поточний місяць у будь-якому випадку, в т. ч. якщо орендар не отримав від орендодавця рахунку на сплату орендної плати.

Звертаючись до суду позивач стверджував, що відповідач не здійснив у встановлених розмірі та строк оплату за період травень-липень 2019 року, внаслідок чого борг відповідача за вказаний період складав 555373,70грн.

Також, оскільки пунктом 8.2. Договору оренди за прострочення виконання Орендарем грошових зобов`язань у встановлений цим договором строк, передбачена сплата Орендарем на користь Орендодавця пені в розмірі подвійної ставки НБУ, за кожний день прострочення відповідно до діючого законодавства, позивачем заявлена вимога про стягнення 26728,50 грн. пені за період з 03.05.2019 до 18.07.2019.

Окрім того, з огляду на норму ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення 2291,00 грн. за аналогічний період.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Між сторонами у справі виникло цивільно-правове зобов`язання за договором найму (оренди) в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як установлено судом, на день розгляду справи по суті відповідач повністю погасив суму боргу по орендній платі за заявлений позивачем період: травень-липень 2019 року, що підтверджується платіжними дорученнями № 1445 від 13.08.2019 на суму 195000,00 грн., № 1456 від 30.08.2019 на суму 75000,00 грн., № 1462 від 05.09.2019 на суму 125000,00 грн., № 1490 від 20.09.2019 на суму 80000,00 грн. та № 1529 від 30.09.2019 на суму 100000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин справи, враховуючи відсутність предмету спору в частині стягнення 555373,70 грн. боргу по орендній платі, провадження у справі підлягає закриттю.

Щодо трьох відсотків річних

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення сум 3% річних, суд дійшов висновку по наявність помилок у їх розрахунку. Оскільки відповідно до умов договору прострочення платежу починається з 11 числа поточного місяця, суд провів перерахунок останніх, відтак, з врахуванням проведених відповідачем часткових проплат, з відповідача належить стягнути 1696,88 грн. річних ((396,47грн.+260,34грн.+22,17грн) + (841,76грн.)+ (176,14грн.)) В задоволенні решти - слід відмовити.

Щодо пені.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу положень статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 8.2. договору оренди за прострочення виконання Орендарем грошових зобов`язань у встановлений цим договором строк, передбачена сплата Орендарем на користь Орендодавця пені в розмірі подвійної ставки НБУ, за кожний день прострочення відповідно до діючого законодавства.

Судом перевірено розрахунок пені, проведений, як і при нарахуванні 3% річних, за кожен місяць окремо. З врахуванням встановленого договором строку оплати-не пізніше 10 числа поточного місяця, позивачем невірно проведено нарахування з 3-го та 1- го числа місяця. Тому, суд здійснив перерахунок пені, і з врахуванням проведених часткових проплат 29.05.2019 та 04.07.2019, за період з 11.05.2019 до 18.07.2019 сума пені, що підлягає до задоволення складає 19796,89грн. ((4625,47+3037,25+258,67)+9820,54+2054,96), в решті ж - позивачу належить відмовити.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, розглянувши спір на підставі поданих суду доказів, суд дійшов висновку, що в частині стягнення 555373,70грн. основного боргу по орендній платі провадження у справі слід закрити, в частині стягнення 19796,89 грн. пені та 1696,8 8грн. трьох відсотків річних позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, в задоволенні ж решти вимог - належить відмовити.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, частина сплаченого судового збору за вимогу про стягнення 555373,90 грн. в розмірі 8330,61грн. може бути повернута позивачу за його клопотанням з державного бюджету.

В іншій частині вимог, оскільки судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на відповідача належить покласти витрати на оплату судового збору в розмірі 322,40 грн.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 231, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині стягнення 555373,70 грн. основного боргу по орендній платі провадження у справі закрити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Семай Панель»(89210, Закарпатська обл., Перечинський район, с. Дубриничі, вул. Центральна, 93, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Перечинський лісокомбінат» (89210, Закарпатська обл., Перечинський район, с. Дубриничі, вул. Центральна, 93, ) 21493,77 грн. (Двадцять одна гривня чотириста дев`яносто три гривні 77 коп.), в т. ч. 19796,89 грн. пені та 1696,88 грн. трьох відсотків річних, а також 322,40 грн. (Триста двадцять дві гривні 40 коп.) на відшкодування судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України..

Повний текст рішення складено та підписано 15.10.2019.

Суддя Л.В. Андрейчук