ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р. Справа№ 911/1419/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Яценко В.В. довіреність № б/н від 20.12.18

від відповідача: Клименко К.В. довіреність № 01-20/4249/5 від 22.12.18

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Інвест Груп"

на рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2019 р.

у справі № 911/1419/19 (суддя П.В. Горбасенка)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Інвест Груп"

до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан-Інвест Груп" звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про визнання недійсним договору № 96 від 11.07.2016 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, разом із угодою № 96 від 28.09.2017 до нього (об`єкт будівництва: м. Ірпінь, вул. Єсеніна, 31) і додатками - графіками сплати пайового внеску до нього.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Орлан-Інвест Груп" посилається на те, що розрахунок розміру пайової участі, зазначений в укладеному між сторонами договорі, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", та, за твердженнями позивача, договір підлягає визнанню недійсним згідно ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.07.2019 року у справі №911/1419/19 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Інвест Груп" до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про визнання недійсним договору - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан-Інвест Груп" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2019 року у справі №911/1419/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким договір №96 від 11.07.2016 року про залучення коштів замовників будівництва обєктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м.Ірпінь, разом із угодою №96 від 28.09.2017 років до нього (субєкт будівництва: м. Ірпінь, вул. Єсеніна, 31) і додатками - графіками сплати пайовгого внеску до нього, визнати недійсними.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2019 р. апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан-Інвест Груп" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан-Інвест Груп" на рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2019 року у справі №911/1419/19. Призначено справу до розгляду на 18.09.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2019р. оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 911/1419/19 до 09.10.2019р.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у їх задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Згідно з пунктом 1.1 Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, затвердженого рішенням сесії Ірпінської міської ради від 06.11.2014 №4146-60-VІ зі змінами затвердженими рішенням сесії Ірпінської міської ради від 26.03.2015 р. №4856-68-VI (далі - Положення) - залучення, розрахунок коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь проводиться відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та цього положення.

Пунктом 1.3. Положення визначено, що пайова участь-полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до міського бюджету (бюджету розвитку) коштів для створення і розвитку зазначеної інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури.

Відповідно до пункту 2.1. Положення, величина пайової участі у розвитку інфраструктури визначається у договорі, укладеному Ірпінською міською радою з замовником будівництва об`єктів архітектури, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеною з державними будівельними нормами, стандартами і правилами.

Між виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області в особі міського голови Карплюка В.А. та замовником будівництва ТОВ «Орлан-Інвест Груп», в особі директора Мирончука Антона Анатолійовича, який іменується надалі «Замовник» було укладено договір №96 від 11.07.2016р. про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, його предметом є участь Замовника у розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста Ірпінь.

Згідно п.1.2, 1.3 Договору, місце розташування об`єкта: м. Ірпінь , вул. Єсеніна , 31, який має цільове призначення: багатоповерховий житловий будинок квартирною загальною площею 7 769,88 м2, квартирною площею 6 714,68 м2, площею нежитлових приміщень 1 055,2 м2.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що загальна вартість будівництва багатоквартирного житлового будинку в м. Ірпінь, вул. Єсеніна, 31 розрахована відповідно до заяви замовника, виходячи з опосередкованої вартості (згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2016 р. №103) складає 53 025 827,96 грн. (в т.ч. ПДВ - 8 837 637,99 грн.).

Величина пайової участі (внеску) Замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпеня розраховується відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення визначається для багатоповерхових житлових будинків у розмірі 4 відсотка від загальної вартості будівництва.

Величина пайового внеску для даної житлової забудови складає: 53 025 827,96 х 4% = 2 121 033,12 грн.

Згідно п. 2.2. Договору, сплата коштів Замовником на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста здійснюється шляхом безготівкового перерахування в сумі 2 121033,12 грн., які Замовник зобов`язується сплатити згідно графіку, додаток до договору №1, але не пізніше, ніж до введення об`єкта в експлуатацію.

Пунктом 2.3. Договору сторони дійшли згоди, що за порушення строків сплати пайового внеску стягується пеня у розмірі 0,1% від нарахованої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми.

Відповідно до п.3.1.2 Договору, Замовник зобов`язується сплатити кошти на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь у розмірі, визначеному у п. 2.2. цього договору.

Згідно п. 6.1. Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до виконання сторонами всіх своїх обов`язків за цим договором.

Сторонами 30.06.2017р. складено графік сплати пайового внеску замовника будівництва об`єкту архітектури на розвиток інженерно- транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь за 2016-2018 р.р..

Між Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради та ТОВ «Орлан- Інвест Груп» було укладено угоду №96 від 28.09.2017 року про внесення змін до договору від 11.07.2016 року №96.

У зв`язку із завершенням будівництва та враховуючи декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, пункт 1.3., 2.1. Договору від 11.07.2016 року №96 викладено у новій редакції:

Водночас, разом з договором сторонами підписано додаток № 1 до договору - графік сплати пайового внеску замовника будівництва об`єкту архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь.

28.09.2017 між Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Орлан-Інвест Груп" (Замовник) укладено угоду про внесення змін до договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь № 96, предметом якого є участь замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Ірпінь, якою, зокрема, було змінено графік сплати пайової участі (внеску) замовника.

У зв`язку із завершенням будівництва та враховуючи декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, пункт 1.3., 2.1. Договору від 11.07.2016 року №96 викладено у новій редакції:

« 1.3. Цільове призначення об`єкта: багатоповерховий житловий будинок квартирною загальною площею 8 105,10 м2, квартирною площею 6 987,30 м2, місця загального користування площею 1 117,80 м2.»

« 2.1. Загальна вартість будівництва багатоквартирного житлового будинку в м. Ірпінь, вул. Єсеніна, 31 розрахована відповідно до заяви замовника, виходячи з опосередкованої вартості: складає 55 178 708,10 грн. (в т.ч. ПДВ-9 196 451,35 грн.).

Величина пайової участі (внеску) Замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпеня розраховується відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення визначається для багатоповерхових житлових будинків у розмірі 4 відсотка від загальної вартості будівництва.

Величина пайового внеску для даної житлової забудови складає: 55 178 708,10 х 4% = 2 207 148,32 грн.»

Таким чином, сторонами складено графік сплати пайового внеску замовника будівництва об`єкту архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь за 2018 рік:

лютий 2018р. - 500 000,0 грн.;

липень 2018р. - 500 000,0 грн.;

грудень 2018р. - 1 207 148,32 грн.;

Даний графік підписаний уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплений печатками.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Рішенням Ірпінської міської ради Київської області № 4146-60-VI від 06.11.2014 затверджено Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, відповідно до якого залучення, розрахунок розміру і використання коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь проводиться відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та цього положення.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Частиною 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Розділом 2 Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь (надалі - Положення) передбачено порядок встановлення розміру пайової участі.

Відповідно до п. 2.1 Положення величина пайової участі у розвитку інфраструктури визначається у договорі, укладеному Ірпінською міською радою із замовником будівництва об`єктів архітектури, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Згідно з п. 2.2 Положення у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України:

- показників опосередкованої вартості спорудження житла, розрахованої на дату укладання договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури - для багатоповерхових житлових будинків;

- опосередкованої вартості адміністративних будинків, які споруджуються на території України, на дату укладання договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури - для нежитлових будівель та споруд;

- опосередкованої вартості будинків садибного типу, які споруджуються на території України, на дату укладання договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури - для індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових та дачних будинків.

Відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

Пунктом 2.5 Положення передбачено, що розмір пайової участі у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпінь складає, зокрема, для житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, розмір коштів пайової участі визначається диференційовано, з урахуванням загальної вартості об`єкта будівництва: для нежитлових приміщень - у розмірі 10%, для житлового фонду - 4%; для нежитлових будівель та споруд - 10 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.

Відповідно до п. 2.8 Положення у випадку будівництва у житловому будинку вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень його загальна кошторисна вартість має визначатись з урахуванням кошторисної вартості таких приміщень. Розмір пайової участі розраховується як сума двох складових: перша становить величину пайової участі, розраховану під житлову частину будинку; друга - величину пайової участі, розраховану для нежитлових будівель та споруд. За відсутності окремих кошторисних розрахунків розмір пайової участі визначається пропорційно загальній площі приміщень. У випадку будівництва об`єктів змішаного типу (таких, що залучаються до пайової участі та тих, що не залучаються) розмір пайової участі розраховується пропорційно загальній площі окремих приміщень в залежності від їх призначення.

Згідно з ч. 8 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками.

Частиною 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін.

Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Відповідно до п. 2.10 Положення кошти пайової участі у розвитку інфраструктури м. Ірпінь сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури визначається у договорі з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена, вона визначається для багатоповерхових житлових будинків виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості спорудження житла, розрахованої на дату укладення договору.

Зі змісту п. 2.1 договору вбачається, що величина пайової участі відповідача у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Ірпеня розраховувалася, відповідно до заяви відповідача, виходячи з опосередкованої вартості (згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 102 від 03.05.2017) будівництва житлового будинку, що відповідає ч. 5 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пунктам 2.1, 2.2 Положення.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають із підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 Господарського кодексу України підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно з ч. 1 ст. 173 та ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, зокрема безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною третьою ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 628, 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши умови залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури та порядок встановлення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбачені ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і Положенням, що затверджено рішенням Ірпінської міської ради Київської області № 4146-60-VІ від 06.11.2014, дослідивши зміст договору № 96 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь від 11.07.2016, укладеного між сторонами, колегія суддів вважає, що пункти вказаного договору не суперечать нормам законодавства, визначені на розсуд сторін та погодженні ними.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 2.1. Постанови №11 від 29.05.2013 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626- 629 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статті 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частинами 2, 3 статті 6 цього Кодексу передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

За змістом частини 1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 638 зазначеного Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Сторони договору, врегульовуючи між собою правовідносини щодо порядку виконання замовником будівництва обов`язку взяти участь у розвитку соціальної інфраструктури міста, досягли згоди щодо його умов, тобто вільно, на власний розсуд визначили та погодили умови договору від 11.07.2016 року, підписавши його; доказів того, що під час укладення договору позивач пропонував інші умови у частині методики визначення розміру загальної вартості будівництва житлового будинку надано не було, протоколу розбіжностей стосовно застосування методики визначення вартості будівництва на основі показників опосередкованої вартості, відповідач (якщо мав відповідні заперечення) не склав.

Апелянтом не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами, які саме права та охоронювані законом інтереси ТОВ «Орлан-Інвест Груп» порушені укладенням договору, оскільки саме Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (ст. 40) визначено обов`язок замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та полягає у перерахуванні замовником до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Разом з тим, п. 4.1 договору № 96 про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь, відповідно до яких сторони уклали цей договір добровільно, при укладенні цього договору сторони майнових претензій не мають, багатоквартирний житловий будинок, будівництво якого стало підставою укладення вказаного договору та участі відповідача у розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури міста Ірпінь на даний час введено в експлуатацію.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2019р. у справі № 911/1419/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Інвест Груп" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 19.07.2019 р. у справі № 911/1419/19 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Орлан-Інвест Груп".

3. Матеріали справи № 911/1419/19 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 16.10.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.А. Пашкіна

Л.П. Зубець