ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 Справа № 914/1602/19

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсервіс-Трускавець", м. Трускавець Львівської області

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Відродження-77", м. Трускавець Львівської області

про стягнення 4 647,92 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Заяв про відвід судді не надходило. Технічна фіксація судового засідання не проводилася.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комсервіс-Трускавець" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Відродження-77" про стягнення заборгованості на суму 4 647,92 грн.

Ухвалою від 12.08.2019 року відкрито провадження у справі № 914/1602/19 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10.09.2019 року. 10.09.2019 року розгляд справи відкладено на 24.09.2019 року, 24.09.2019 року - на 08.10.2019 року.

Позивач в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення від 13.08.2019 року, долученим до матеріалів справи, як доказ вручення ухвали суду від 12.08.2019 року.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення від 26.09.2019 року, долученим до матеріалів справи, як доказ, що про вручення ухвали від 24.09.2019 року. Ухвали суду скеровувалися за місцем реєстрації відповідача, однак конверт із ухвалою від 12.08.2019 року повернувся на адресу суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 08.10.2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позивач у позовній заяві стверджує, що між позивачем та відповідачем укладено підрядний договір, відповідно до якого позивач, як підрядник, приймає на себе зобов`язання з організації та виконання робіт з технічного обслуговування недиспетчеризованих ліфтів, а відповідач, як замовник, прийняти та оплатити виконані підрядником роботи.

Пунтом 2.1 договору сторони погодили, що місячна вартість робіт з технічного обслуговування ліфтів визначених п.1.1. Договору складає 1996 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 00 коп.

30 серпня 2018 року між сторонами Договору укладено угоду про розірвання підрядного Договору на технічне обслуговування ліфтів від 30 січня 2018 року. У відповідності до умов вказаної угоди сторони п.1 вирішили розірвати підрядний договір на технічне обслуговування ліфтів від 30 січня 2018 року з 31.08.2018 року. Пунктом 2 Замовник зобов`язався провести повний розрахунок з Підрядником за виконану роботу по Підрядному договору від 30.08.2018 року станом на 31.08.2018 року.

З лютого по червень 2018 року Замовник по договору належно виконав свої зобов`язання в частині оплати, що підтверджується банківськими виписками, однак зобов`язання за липень та серпень 2018 року до сьогоднішнього дня не оплатив. За вказаних обставин Замовник неналежно виконуючи умови Договору, а саме не здійснивши оплати за липень, серпень 2018 року допустив порушення договірних зобов`язань перед ТОВ «Комсервіс-Трускавець», через що в ОСББ існує заборгованість в розмірі 3 992,00 грн.

Крім того, за період прострочення виконання зобов`язання по договору з ОСББ підлягає стягненню індекс інфляції за весь час прострочення в розмірі 554,88 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 101,04 грн.

Загальна сума заборгованості за підрахунком позивача становить - 4 647,92 грн.

Аргументи відповідача.

Відповідач відзив на позов не подав, проти позовних вимог належним чином не заперечив.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

30 січня 2018 року між ТОВ «Комсервіс-Трускавець» (Підрядник) та ОСББ «Відродження-77» (Замовник) було укладено Підрядний договір (надалі - Договір).

Згідно розділу І предметом Договору Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання з організації та виконання робіт з технічного обслуговування недиспетчеризованих ліфтів: моделі П-320, реєстраційний № Л-3503, рік установки 1976, та моделі П-320, реєстраційний № Л -3504 , рік установки - 1976, крім капітального ремонту, заміни основних вузлів та деталей на об`єкті Замовника, за адресою: 82200, м. Трускавець, вул. Стебницька, 66. Замовник зобов`язується прийняти та в порядку визначеному цим Договором оплатити виконанні Підрядником роботи.

Пунктом 2.1 Договору Сторони погодили, що місячна вартість робіт з технічного обслуговування ліфтів визначених п.1.1. Договору складає 1996 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 00 коп.

Згідно п. 3.2.1 Договору Замовник зобов`язаний своєчасно оплачувати роботи Підрядника.

Сторони Договору в п. 5.1 погодили, що розрахунки за надані послуги здійснюються у безготівковій формі, шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Підрядника коштів в, розмірі визначеному п.2.1. Договору не пізніше 10 числа місяця, який слідує за звітним. Розрахунковим періодом є один календарний місяць (п. 5.2. Договору).

Згідно п.8.1 цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31 січня 2019 року. Умови Договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01.02.2018 року згідно з ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України.

30 серпня 2018 року між сторонами договору укладено угоду про розірвання підрядного Договору на технічне обслуговування ліфтів від 30 січня 2018 року. У відповідності до умов вказаної угоди сторони п. 1 вирішили розірвати Підрядний Договір на технічне обслуговування ліфтів від 30 січня 2018 року з 31.08.2018 року. Пунктом 2 Замовник зобов`язався провести повний розрахунок з Підрядником за виконану роботу по Підрядному договору від 30.08.2018 року станом на 31.08.2018 року.

ОЦІНКА СУДУ.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як підтверджується матеріалами справи, між позивачем та відповідачем укладено договір підряду.

Отже, між сторонами виникли цивільні права та обов`язки на підставі договору підряду (стаття 11 ЦК України).

Відповідач відзиву на позов не подав та належним чином не заперечив факту виконання позивачем робіт за договором.

Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що місячна вартість робіт з технічного обслуговування ліфтів визначених п.1.1. Договору складає 1996 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 00 коп.

Згідно п. 3.2.1 Договору Замовник зобов`язаний своєчасно оплачувати роботи Підрядника.

Сторони Договору в п. 5.1 погодили, що розрахунки за надані послуги здійснюються у безготівковій формі, шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Підрядника коштів в, розмірі визначеному п. 2.1. Договору не пізніше 10 числа місяця, який слідує за звітним. Розрахунковим періодом є один календарний місяць (п. 5.2. Договору).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

30 серпня 2018 року між сторонами договору укладено угоду про розірвання підрядного Договору на технічне обслуговування ліфтів від 30 січня 2018 року. У відповідності до умов вказаної угоди сторони п. 1 вирішили розірвати Підрядний Договір на технічне обслуговування ліфтів від 30 січня 2018 року з 31.08.2018 року. Пунктом 2 Замовник зобов`язався провести повний розрахунок з Підрядником за виконану роботу по Підрядному договору від 30.08.2018 року станом на 31.08.2018 року.

Однак, як зазначено у позовній заяві, відповідачем не оплачено позивачу послуги з технічного обслуговування ліфтів за місяці липень, серпень 2018 року, чим допустив порушення договірних зобов`язань перед ТОВ «Комсервіс-Трускавець», через що в ОСББ виникла заборгованість в розмірі 3 992,00 грн.

Докази сплати заборгованості в повному розмірі в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає підставним нарахування інфляційних втрат та 3% річних за спірний період, що вказаний позивачем, а саме, з 11.08.2018 року по 01.07.2019 року на суму 1996,00 грн., та з 11.09.2018 року по 01.07.2019 року на суму 1996,00 грн., відтак стягненню підлягає 3% річних в розмірі 101,04 грн., та інфляційні втрати в розмірі 554,88 грн. (розрахунок додається).

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Крім того, у позовній заяві позивачем наведено попередній розрахунок судових витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом даної справи, який включає суму судового збору в розмірі 1 921,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмір 2 200,00 грн.

Однак, будь-яких належних та допустимих доказів понесення витрат на правничу допомогу позивачем не надано, тому суд відмовляє у покладенні таких витрат на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 42, 46, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервіс-Трускавець» до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Відродження-77" про стягнення 4 647,92 грн. - задоволити.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Відродження-77" (82200, Львівська область, м. Трускавець, вулиця Стебницька,66, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комсервіс-Трускавець"(82200, Львівська область, м. Трускавець, вулиця І.Мазепи,6А, кв.26, ) заборгованість в розмірі 4 647,92 грн., з яких основний борг в розмірі 3 992,00 грн., 3% річних 101,04 грн. та інфляційні втрати в розмірі 554,88 грн., а також 1921,00 грн. судового збору.

3. В розподілі витрат на правничу допомогу в розмірі 2 200,00 грн. - відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 15 жовтня 2019 р.

Суддя Горецька З. В.