УХВАЛА

07 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 914/774/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Селіваненка В.П.,

розглянувши клопотання заступника Генеральної прокуратури України (далі - Прокурор, скаржник)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 23.04.2019 та

постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2019

у справі № 914/774/19

за позовом Першого заступника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті,

до відповідача Фермерського господарства «Елегант»,

про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом у розмірі 38 715,38 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Прокурора на ухвалу господарського суду Львівської області від 23.04.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі № 914/774/19 в порядку письмового провадження.

Вищевказаною ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 зупинено провадження у справі № 914/774/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі №587/430/16-ц (провадження №14-104цс19).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №914/774/19 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Малашенкова Т.М., суддя - Бенедисюк І.М., суддя - Селіваненко В.П., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2019.

Від заступника Генеральної прокуратури України 27.09.2019 на адресу Верховного суду надійшло клопотання про поновлення провадження у цій справі, яке мотивовано тим, що 18.09.2019 на адресу Генеральної прокуратури України надійшов повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц.

Згідно з положенням Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Зокрема, колегія суддів бере до уваги, що відповідно до частини третьої статті 6 цього Закону, суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

26.06.2019 Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову у справі №587/430/16-ц, дата оприлюднення постанови в ЄДРСР - 30.09.2019.

При ухваленні відповідного рішення Велика Палата Верховного Суду виходила з такого.

В судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. пункт 35 постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Відповідно до пункту 2 статті 121 Конституції України у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, на прокуратуру покладається, зокрема, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Велика Палата Верховного Суду конкретизувала висновок Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладений у постанові від 7 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17, стосовно необхідності підтвердження прокурором відсутності органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив таку відсутність, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону застосовується до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

Відповідно до статті 230 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення, про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

Ураховуючи наведені положення законодавства та усунення обставин, що викликали зупинення провадження у цій справі, колегія суддів, керуючись приписами статті 230 ГПК України, вважає за можливе поновити провадження за касаційною скаргою Прокурора для розгляду касаційної скарги по суті.

Водночас Касаційний господарський суд зазначає, що на розгляд об`єднаній палаті передано справу № 911/1107/18.

Зокрема, ухвалою Верховного Суду від 14.08.2019 справу № 911/1107/18 з касаційною скаргою Ірпінської фінансово-юридичної академії у формі товариства з обмеженою відповідальністю на рішення господарського суду Київської області від 01.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2019 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, яка мотивована тим, що існують різні висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що викладені у постановах від 09.07.2019 у справі № 911/1113/18, від 30.07.2019 у справі № 911/1108/18, а також у постанові від 13.08.2019 у справі № 911/1109/18.

Так, у постанові від 09.07.2019 у справі № 911/1113/18 та у постанові від 30.07.2019 у справі № 911/1108/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заявлених позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Державної фіскальної служби України щодо визнання недійсними спірних договорів оренди та стягнення коштів в дохід держави, дійшов висновку, зокрема, про те, що судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що невчинення Державною фіскальною службою України (як органом уповноваженим державою здійснювати управління та контроль за ефективним використанням об`єктів державної власності та виділених установам, засновником яких вона є) заходів щодо оскарження спірних договорів оренди та стягнення в дохід державного бюджету коштів, які були сплачені на їх виконання, порушує економічні інтереси держави та потребувало вжиття заходів прокурорського реагування та погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, які, врахувавши пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції, статті 23 Закон України "Про прокуратуру", а також рішення Європейського Суду з прав людини, дійшли висновку про те, що в даному випадку наявні підстави для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати управління та контроль за ефективним використанням об`єктів державної власності.

Водночас у постанові Верховного Суду від 13.08.2019 зі справи № 911/1109/18 зазначено, що судами попередніх інстанцій належним чином не досліджені обставини щодо дотримання прокурором процедури, встановленої частиною третьою та частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду прокурором з відповідним позовом, і що зазначені обставини підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті, та зазначено, що відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи, що питання правових підстав представництва прокурором інтересів держави в суді в особі уповноваженого органу на даний час знаходиться на розгляді в об`єднаній палаті Касаційного господарського суду, а також те, що у ЄДРСР, доступ до якого є відкритим, станом на 07.10.2019 повний текст постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/1107/18 не опубліковано, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження №914/774/19 до прийняття рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 911/1107/18.

Керуючись статтями 228, 234, 230, 314 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання заступника Генеральної прокуратури України задовольнити.

2. Поновити касаційне провадження у справі № 914/774/19 за касаційною скаргою Заступника прокурора Львівської області на ухвалу господарського суду Львівської області від 23.04.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2019.

3. Зупинити касаційне провадження у справі № 914/774/19 за касаційною скаргою Заступника прокурора Львівської області на ухвалу господарського суду Львівської області від 23.04.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 до прийняття рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №911/1107/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Селіваненко