УХВАЛА

м. Київ

09.10.2019Справа № 5011-35/14312-2012
За скаргою ПАТ "Дельта Банк" на дії приватного виконавця Наконечного Ігоря Михайловича у справі № 5011-35/14312-2012

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Друкарська справа"

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Розчерк пера"

про стягнення 2 860 686,17 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від стягувача: не з`явився;

Від боржника: не з`явився;

Від приватного виконавця: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Друкарська справа" про стягнення 2 860 686,17 грн. та стягнення судових витрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва №5011-35/14312-2012 від 28.11.2012 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Друкарська справа" (02160, м. Київ, вул. Каунаська, 10а, кв. 410, ідентифікаційний код 32204607) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б, ідентифікаційний код 34047020) 1 114 032,35 (один мільйон сто чотирнадцять тисяч тридцять дві гривні 35 коп.) - заборгованості по кредиту за Кредитним договором №0 від 26.03.2008 та Додатковою угодою №1 від 18.04.2008; 1 527 659,20 (один мільйон п`ятсот двадцять сім тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять грн. 20 коп.) - заборгованості по процентах; 24 000,00 грн. (двадцять чотири тисячі гривень) - заборгованості по сплаті комісії; 194 994,62 грн. (сто дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 62 коп.) - пені; 42 910,87 грн. (сорок дві тисячі дев`ятсот десять гривень 87 коп.) -судового збору.

11.12.2012 року на виконання рішення видано наказ.

29.08.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Наконечного І.М., в якій стягувач просить суд:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича в частині віднесення до витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 57364459 з примусового виконання Наказу №5011-35/14312-2012 виданого 11.12.2012, зазначених в звіті від 08.08.2019 щодо використання авансового внеску у розмірі 2 104 (дві тисячі сто чотири) грн. 20 коп, а саме: папір А4, використано 510 аркушів (вартість за 1 ар. - 0,2 грн.) -102 (сто дві) грн.- 00 коп.; Конверт, використано 103 шт. (вартість за 1 конверт -2,4 грн.) -247 (двісті сорок сім) грн. 20 коп.; поштові марки 117 шт. (вартість за 1 марку -15 грн.) - 1755 (одна тисяча сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. неправомірними та незаконними;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича повернути Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» авансовий внесок у розмірі 2 104 (дві тисячі сто чотири) грн. 20 коп;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного Ігоря Михайловича надати виправлений звіт про використання авансового внеску у виконавчому проваджені № 57364459 з примусового виконання Наказу №5011-35/14312-2012 виданого 11 грудня 2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 року скаргу ПАТ "Дельта Банк" у справі № 5011-35/14312-2012 залишено без руху, встановлено скаржнику строк та спосіб усунення недоліків.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від ПАТ "Дельта банк" надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 розгляд скарги призначено на 09.10.2019 року.

У судове засідання 09.10.2019 представники стягувача, боржника та приватного виконавця не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Суд зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 про призначення до розгляду скарги у справі № 5011-35/14312-2012 була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України - Єдиному державному реєстрі судових рішень, www.reyestr.court.gov.ua, та знаходиться у вільному доступі.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Обґрунтовуючи подану скаргу, позивач (стягувач) зазначає, що 17.08.2019 приватним виконавцем була винесена постанова у виконавчому провадження № 57364459 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та винесений звіт від 08.08.2019 про використання авансового внеску у виконавчому провадженні № 57364459.

Проте, як зазначає скаржник приватним виконавцем незаконно було враховано витрати на загальну суму 2 173, 20 грн., що складають: плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження - 69 (шістдесят дев`ять) грн.; папір А4, використано 510 аркушів (вартість за 1 ар. - 0,2 грн.) -102 (сто дві) грн.- 00 коп.; Конверт, використано 103 шт. (вартість за 1 конверт -2,4 грн.) -247 (двісті сорок сім) грн. 20 коп.; поштові марки 117 шт. (вартість за 1 марку -15 грн.) - 1755 (одна тисяча сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп., у зв`язку з чим дії приватного виконавця в частині віднесення до витрат виконавчого провадження у розмірі 2 104, 20 підлягають визнанню неправомірними та незаконними, а грошові кошти у розмірі 2 104, 20 грн. підлягають поверненню стягувачу.

Розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" , суд зазначає наступне.

Згідно ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як вбачається з матеріалів справи, 04.10.2018 приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

17.08.2019 приватним виконавцем Наконечним І.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 57364459, відповідно до якої наказ Господарського суду міста Києва від 11.12.2012 у справі № 5011-35/14312-2012 та авансовий внесок у розмірі 35 056, 80 грн. повернуто стягувачу.

08.08.2019 приватним виконавцем Наконечним І.М. було винесено звіт про виконання авансового внеску ВП № 57364459, який було отримано стягувачем 20.08.2019 року, в якому зазначені витрати здійснені приватним виконавцем для забезпечення належної організації проведення виконавчих дій.

Проте, як зазначає скаржник приватним виконавцем незаконно було зазначено у звіті використання авансового внеску суми у розмірі 2 173, 20 грн., у зв`язку з чим стягувач просить суд визнати дії приватного виконавця в частині віднесення до витрат виконавчого провадження у розмірі 2 104, 20 неправомірними та незаконними та зобов`язати приватного виконавця повернути стягувачу грошові кошти у розмірі 2 104, 20 грн.

Відповідно до ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження", кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Разом з тим, згідно ч. 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України "Про виконавче провадження", згідно з частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Ураховуючи наведене, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України "Про виконавче провадження" встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, враховуючи наведе вище, оскільки стягувачем оскаржується звіт про використання авансового внеску, що є витратами виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що провадження з розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" на дії приватного виконавця Наконечного Ігоря Михайловича у справі № 5011-35/14312-2012 підлягає закриттю.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити Публічному акціонерному товариству "Дельта банк", що даний спір віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження з розгляду скарги ПАТ "Дельта Банк" на дії приватного виконавця

Наконечного Ігоря Михайловича у справі № 5011-35/14312-2012 закрити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання її повного тексту у порядку передбаченому частиною 2 статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.10.2019 року

Суддя М.Є. Літвінова