ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 909/1256/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй- головуючий, О. М. Баранець, Н. М. Губенко за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Лізинг»

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019р.

у складі колегії суддів: О. С. Скрипчук- головуючий, О. В. Зварич, Г. В. Орищин

за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудсервіс»;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Західспецбетон»

про стягнення заборгованостіза участю представників учасників:

позивача: не з`явилися

відповідача-1: не з`явилися

відповідача-2: не з`явилися

скаржника ТОВ «Капітал Лізинг»: Р.О. Волосянко

ВСТАНОВИВ:

1. Встановлені судами попередніх інстанцій обставини, що передували прийняттю оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 23.01.2015 частково задоволено позов ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк», залишено без розгляду позов ПАТ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «Промбудсервіс» та ТОВ «Західспецбетон» в частині стягнення 153 455,15 грн штрафу згідно з п. 8.2 іпотечного договору (страхування предмету іпотеки), 19 350,00 грн штрафу згідно з п. 2.4 договору застави (страхування предмета застави).

Присуджено до стягнення в солідарному порядку з ТОВ «Промбудсервіс» та ТОВ «Західспецбетон» на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» заборгованість згідно умов договору кредитної лінії №2080 від 20.03.2006 за період з 20.03.2006 по 06.11.2014 в сумі 387 000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 384 232,13 грн заборгованості по відсотках, 54 240 грн - заборгованості по комісії, 35 784,25 грн - 5% штрафу за невиконання графіку погашення кредиту за період з 06.11.2013 по 06.11.2014, 117 404,19 грн. - пені за простроченою основною сумою боргу за період з 06.11.2013 по 06.11.2014, 60 796,54 грн - пені за простроченими відсотками за період з 06.11.2013 по 06.11.2014. Стягнуто з ТОВ «Промбудсервіс» на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» 5 197,28 грн судового збору. Стягнуто з ТОВ «Західспецбетон» на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» 5 197,28 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.05.2015 змінено рішення господарського суду Івано-Франківської області від 23.01.2015, абзац третій резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: «стягнути з ТОВ "Промбудсервіс" на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» заборгованість згідно умов договору кредитної лінії №2080 від 20.03.2006 за період з 20.03.2006 по 06.11.2014 в сумі 387 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 384 232,13 грн. - заборгованість по відсотках, 54 240,00 грн - заборгованість по комісії, 42 752,30 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом збільшеним на 5% від основної процентної ставки, встановленої п. 1.5.1.1 кредитного договору за невиконання графіку погашення кредиту за період з 21.11.2011 по 06.11.2014, 2 999,79 грн - пені розрахованої за простроченими відсотками за період з 01.05.2014 по 01.11.2014.»

В абзаці 4 резолютивної частини судового рішення слова та цифри « 5 197,28грн» замінено словами « 8 712,24 грн». Абзац 5 резолютивної частини судового рішення виключено. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

На виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.05.2015 господарським судом Івано-Франківської області 04.05.2016 видано наказ.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 18.05.2017 здійснено заміну сторони у виконавчому провадженні з ПАТ «Брокбізнесбанк» на ОСОБА_1 по примусовому виконанню наказу господарського суду Івано-Франківської області від 04.05.2016.

Сторонами у справі подано заяву про затвердження мирової угоди у процесі виконання судового рішення.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 у справі №909/1256/14 затверджено мирову угоду, укладену між сторонами (ОСОБА_1 та ТОВ «Промбудсервіс») в процесі виконання рішення суду, в редакції зазначеній в ухвалі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ТОВ «Капітал Лізинг» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким у затвердженні мирової угоди відмовити.

Скарга мотивована тим, що скаржник має право на задоволення своїх вимог і за рахунок нерухомого майна переданого боржником за мировою угодою та посилається на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.03.2010 у справі №6/13 про стягнення з ТОВ «Промбудсервіс» на користь ТОВ «Капітал Лізинг» лізингових платежів у сумі 86 511,14 грн., 3% річних - 268,72 грн, індексу інфляції 759,47 грн., під час виконання якого державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника постановою державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ ВП №24332486 від 11.02.2011.

Заявник вказує, що мирова угода укладена під час дії арешту, накладеного на все нерухоме майно боржника.

2. Короткий зміст ухвали апеляційного господарського суду і мотиви її прийняття

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 закрито апеляційне провадження у справі №909/1256/14 за апеляційною скаргою ТОВ «Капітал Лізинг» на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017.

Ухвала мотивована тим, що ухвала про затвердження мирової угоди не стосується прав, інтересів та обов`язків ТОВ «Капітал Лізинг».

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що ні в мотивувальній, ні в резолютивній частинах ухвали не міститься висновків про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Капітал Лізинг».

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «Капітал Лізинг» до апеляційної скарги не додано доказів того, що станом на момент укладення спірної мирової угоди (11.07.2017) арешт, який накладений на все нерухоме майно боржника постановою державного виконавця ВП №24332486 від 11.02.2011 був накладений в рамках виконавчого провадження щодо виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.03.2010 у справі № 6/13.

Скаржником не долучено до матеріалів справи постанову державного виконавця від 11.02.2011 про накладення арешту на майно боржника, водночас, подано до суду апеляційної інстанції постанову державної виконавчої служби ВП№59249629 від 31.05.2019 про відкриття виконавчого провадження.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, ТОВ «Капітал Лізинг» звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі №909/1256/14 та направити справу для продовження розгляду.

Скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм ст. 180 Господарського кодексу України, ст. 36, 37, 41 Закону України «Про іпотеку», ст. 18, 51 Закону України «Про виконавче провадження».

У скарзі заявник вказує на те, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 31.03.2010 у справі №6/13 стягнуто з ТОВ «Промбудсервіс» на користь ТОВ «Капітал Лізинг» заборгованість по лізингових платежах, 3% річних та інфляційні, і в ході примусового виконання вказаного рішення, постановою державного виконавця ВП№24332486 від 11.02.2011 накладено арешт на все нерухоме майно боржника -ТОВ «Промбудсервіс».

Скаржник наголошує на тому, що останнє має право на задоволення своїх вимог, в тому числі, і за рахунок переданого боржником за мировою угодою нерухомого майна.

4. Позиції інших учасників справи

Відзивів чи заперечень від учасників справи не надходило.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Дана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

У даній справі, встановивши після відкриття апеляційного провадження, що:

- скаржник не є учасником справи,

- місцевим господарським судом не було вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки -

апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Капітал Лізинг» на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017р. у справі №909/1256/14, оскільки питання про права і обов`язки ТОВ «Капітал Лізинг» (на час прийняття ухвали суду першої інстанції від 11.07.2017р.) місцевим господарським судом не вирішувалось.

Доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції ст. 264 ГПК України, зокрема, що скаржник має право на задоволення своїх вимог, в тому числі, і за рахунок переданого боржником за мировою угодою нерухомого майна, суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки вони ґрунтуються виключно на припущеннях скаржника.

Слід зазначити, що залишення майна під арештом у межах виконавчого провадження, в якому повернуто виконавчий документ, не дає підстав для задоволення вимог цього стягувача за рахунок арештованого майна та право такого стягувача залежить від пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, виконання рішення суду покладено на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", а не на суд.

Як встановлено судом апеляційної інстанції постановою Тлумацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ВП№59249629 від 31.05.2019р. відкрито виконавче провадження щодо виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.03.2010 у справі №6/13.

Верховним судом доводи скаржника щодо невідповідності мирової угоди вимогам закону відхиляються, враховуючи межі розгляду справи судом касаційної інстанції відповідно до ст. 300 ГПК України. Верховний Суд констатує, що суд апеляційної встановивши, що скаржник не є учасником справи, а місцевим господарським судом не було вирішено питання про його права, інтереси та обов`язки, дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Капітал Лізинг».

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, тому підстави для зміни чи скасування ухвали суду апеляційної інстанції відсутні.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновку суду апеляційної інстанції, що стали підставою для закриття апеляційного провадження.

7. Судові витрати

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Лізинг» залишити без задоволення.

Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019р. у справі №909/1256/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець

Н. М. Губенко