РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2019Справа № 910/10623/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 28 228, 76 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 28 228, 76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані незбереженням відповідачем під час перевезення вантажу, у зв`язку з чим позивачу заподіяні збитки у вигляді вартості втраченого вантажу (вугілля кам`яне).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову та характер спірних правовідносин, судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

30.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, зазначає, що недостача маси вантажу обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу, що становить 2 % маси.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі відкрито ухвалою суду від 08.08.2019, тож двомісячний строк для винесення рішення припадає на 08.10.2019, проте враховуючи що суддя Щербаков С.О. у період з 07.10.2019-10.10.2019 включно перебував на лікарняному, тож рішення у даній справі винесено 11.10.2019.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.12.2017 між Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (далі - виконавець) укладено договір №608-ПУ-ПТП, відповідно до якого замовник зобов`язався передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця, пов`язані із збагаченням вугілля та прийняти концентрат. Виконавець зобов`язався прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення концентрат замовнику, в строки та на умовах, обумовлених дійсним договором та/або специфікацією.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" здійснило відправлення по залізничним накладним №48628127, № 48625537 та № 48628093 вагонів з вугіллям кам`яним, зокрема № 62288832 масою вантажу 70000 кг, № 56743974 масою вантажу 71000 кг, № 61654034 масою вантажу 69500 кг, № 53509014 масою вантажу 68500 кг, та № 61967931 масою вантажу 70000 кг зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Ладижин Одеської залізниці одержувачу АТ «ДТЕК Ладижинська ТЕС».

13.03.2019 та 14.03.2019 на станції Тимкове Одеської залізниці були складені наступні комерційні акти: № 414115/32 про недостачу вантажу у вагоні № 62288832 у кількості 1680 кг; № 414115/33 про недостачу вантажу у вагоні № 56743974 у кількості 1720 кг; № 414115/37 про недостачу вантажу у вагоні № 61654034 у кількості 2840 кг; № 414115/38 про недостачу вантажу у вагоні № 53509014 у кількості 3820 кг; № 414115/39 про недостачу вантажу у вагоні № 61967931 у кількості 3080 кг, про що у накладних №48628127, № 48625537 та № 48628093 від 02.03.2019 здійснена відповідна відмітка.

Так, у розділі Д Комерційного акту № 414115/32 від 13.03.2019 зазначено, фактично виявилось: маса вантажу брутто 91120 кг, тара з ПД 22800 кг, нетто 68320 кг, що менше документу на 1680 кг. Навантаження в вагоні насипом, вище бортів 200 мм. Маркування не проглядаеться. З лівої сторони за рухом поїзда над 1-ми вивантжувальними люками виїмка довжиною 1800мм, шириною 1100 мм, глибиною 1000мм. Вагон глуходверний , люка зачинені щільно, присипання вантажу немає. Вантаж, якого не вистачає у вагоні поміститися міг. По станції Тимкове Од. поверхня вантажу у місці виїмки марковано вапном. З моменту прибуття на станцію і до моменту відправлення зі станції вагон знаходиться під безперервно охороною залізниці. Зважування вагону №62288832 проводилось двічі, недостача 1680 кг підтвердилась.

У розділі Д Комерційного акту № 414115/33 від 13.03.2019 зазначено, вантаж: Насипом Вугілля кам`яне марки г - газовий. Вантаж маркується двома поздовжніми борознами. Навантаження вище рівня бортів. Фактично виявилось: маса вантажу брутто 89980 кг, тара з ПД 20700 кг, нетто 69280 кг, що менше документу на 1720 кг. Навантаження в вагоні насипом, вище бортів 200 мм. Маркування не проглядається. З лівої сторони за рухом поїзда над 1-2-3-ми вивантажувальними люками виїмка довжиною 4300мм, шириною 1200 мм, глибиною 800мм. Вагон глуходверний, люка зачинені щільно, присипання вантажу немає. Вантаж, якого не вистачає у вагоні поміститися міг. По станції Тимкове Од. поверхня вантажу у місці виїмки марковано вапном. З моменту прибуття на станцію і до моменту відправлення зі станції вагон знаходиться під безперервною охороною залізниці. Зважування вагону №56743974 проводилось двічі, недостача 1720 кг підтвердилась.

Крім того, у розділі Д Комерційного акту № 414115/37 від 14.03.2019 зазначено, вантаж: Насипом Вугілля кам`яне марки г - газове. Вологість не менше 8%. Вантаж маркований двома поздовжніми бороздами. Навантаження вище рівня бортів. Тара 22500 кг. Маса вантажу 69500 кг.» Фактично виявилось: маса вантажу брутто 891860 кг, тара з ПД 22500 кг, нетто 66660 кг, що менше документу на 2840 кг. Навантаження в вагоні насипом , вище бортів 300 мм. Маркування не проглядається. З лівої сторони за рухом поїзда з 1-го по 7-й вивантжувальний люк виїмки на всю довжину вагона , шириною 1200 мм, глибиною 700мм. Вагон глуходверний, люка зачинені щільно, присипання вантажу немає. Вантаж, якого не вистачає у вагоні поміститися міг. По станції Тимкове Од. поверхня вантажу у місці виїмки марковано вапном. З моменту прибуття на станцію і до моменту відправлення зі станції вагон знаходиться під безперервною охороною залізниці. Зважування вагону №61654034 проводилось двічі, недостача 2840 кг підтвердилась.

У розділі Д Комерційного акту № 414115/38 від 14.03.2018 зазначено, вантаж: «Насипом Вугілля кам`яне марки г - газове. Вологість не менше 8%. Вантаж маркований двома поздовжніми борознами. Навантаження вище рівня бортів». Тара 21500 кг. Маса вантажу 68500 кг.». Фактично виявилось: маса вантажу брутто 86180 кг, тара з ПД 21500 кг, нетто 64680 кг, що менше документу на 3820 кг. Навантаження в вагоні насипом, вище бортів 300 мм. Маркування не проглядається. З лівої стороні за рухом поїзда виїмки: над 1-м 2-м люками довжиною 2200 мм, шириною 1800мм, глибиною 1000мм, 5-6-7 люками довжиною 4500 мм, шириною 100мм, глибиною 800мм. З правої сторони за рухом поїзда виїмка над 1-м люком довжиною 1500мм, шириною 800 мм, глибиною 400 мм. Вагон глуходверний, люка зачинені щільно, присипання вантажу немає. Вантаж, якого не вистачає у вагоні поміститися міг. По станції Тимкове Од. поверхня вантажу у місці виїмок марковано вапном. З моменту прибуття на станцію і до моменту відправлення зі станції вагон знаходиться під безперервно охороною залізниці. Зважування вагону №53509014 проводилось двічі, недостача 3820 кг підтвердилась.

У розділі Д Комерційного акту № 414115/39 від 14.03.2019 зазначено, вантаж: «Насипом Вугілля кам`яне марки г - газові. Вологість не менше 8%. Вантаж маркований двома поздовжніми бороздами. Навантаження вище рівня бортів».Тара 23500 кг. Маса вантажу 70000 кг.» Фактично виявилось: маса вантажу брутто 90420 кг, тара з ПД 23500 кг, нетто 66920 кг, що менше документу на 3080 кг. Навантаження в вагоні насипом, вище бортів 250 мм. Маркування не проглядаеться. З лівої сторони за рухом поїзда над з 1-2-3-ми вивантжувальними люками виїмка довжиною 4200мм, шириною 1100 мм, глибиною 900мм. Вагон глуходверний , люка зачинені щільно, присипання вантажу немає. Вантаж, якого не вистачає у вагоні поміститися міг. По станції Тимкове Од. поверхня вантажу у місці виїмкі марковано вапном. З моменту прибуття на станцію і до моменту відправлення зі станції вагон знаходиться під безперервною охороною залізниці. Зважування вагону №61967931 проводилось двічі, недостача 3080 кг підтвердилась.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що у зв`язку з незабезпеченням відповідачем схоронності вантажу під час його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу, позивачу заподіяні збитки на загальну суму 28 228, 76 грн., у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» зазначену суму.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У відповідності до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з "Загальними положеннями" Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів (ст. 5 Статуту).

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно з абз. 1 п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Як встановлено судом вище, 02.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" здійснило відправлення по залізничним накладним №48628127, № 48625537 та № 48628093 вагонів з вугіллям кам`яним, зокрема № 62288832 масою вантажу 70000 кг, № 56743974 масою вантажу 71000 кг, № 61654034 масою вантажу 69500 кг, № 53509014 масою вантажу 68500 кг, та № 61967931 масою вантажу 70000 кг зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Ладижин Одеської залізниці одержувачу АТ «ДТЕК Ладижинська ТЕС».

13.03.2019 та 14.03.2019 на станції Тимкове Одеської залізниці були складені наступні комерційні акти: № 414115/32 про недостачу вантажу у вагоні № 62288832 у кількості 1680 кг; № 414115/33 про недостачу вантажу у вагоні № 56743974 у кількості 1720 кг; № 414115/37 про недостачу вантажу у вагоні № 61654034 у кількості 2840 кг; № 414115/38 про недостачу вантажу у вагоні № 53509014 у кількості 3820 кг; № 414115/39 про недостачу вантажу у вагоні № 61967931 у кількості 3080 кг, про що у накладних №48628127, № 48625537 та № 48628093 від 02.03.2019 здійснена відповідна відмітка.

За приписами ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (далі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну).

Згідно з п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів, відправником заповнюються, зокрема, такі графи накладної як "Маса вантажу, визначена відправником" - заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Маса вказується у кілограмах (маса брутто вантажу), загальна маса відправки (прописом) , а також "Спосіб визначення маси".

При цьому правильність вказаних у накладній відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом засвідчує представник відправника.

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць України, тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами перевезення вантажів. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантаж завантажений відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування.

Відповідно до п.1. Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (ст. 32 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001 року, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т.ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. Кам`яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах.

Судом встановлено, що відомості про зафіксовану сторонами нестачу вантажу внесені до комерційних актів № 414115/32 від 13.03.2019, № 414115/33 від 13.03.2019, № 414115/37 від 14.03.2019, № 414115/38 від 14.03.2019, № 414115/39 від 14.03.2019.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому приймаються судом у якості належних та допустимих доказів на підтвердження факту невідповідності маси, зазначених у накладних №48628127, № 48625537 та № 48628093, фактичній масі вантажу.

Відповідно до пп. "а" п. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст.ст.114, 115 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В силу ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Так, у матеріалах справи наявні довідки № 390-05 від 24.05.2019, № 392-05 від 24.05.2019, № 391-05 від 24.05.2019, № 1/59 від 12.04.2019, № 1/61 від 12.04.2019 та № 1/60 від 12.04.2019 вартості вугільної продукції.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має відправник - за умови пред`явлення вантажної квитанції і документів, що підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644 вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, якщо вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Тож, суд визнає обґрунтованими посилання відповідача на те, що позивачем при розрахунку суми збитків не враховано норм природної втрати і граничного розходження маси вантажу, що призвело до завищення суми збитків.

Суд зазначає, що відповідно до пункту № 20 накладних №48628127, № 48625537 та № 48628093 до перевезення був наданий вантаж: вугілля кам`яне марки г - газове. Вологість не менше 8%.

Тож, недостача вантажу за вирахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у вагоні №62288832 становить 839, 98 грн, яка розрахована наступним чином: маса нетто у вагоні №62288832 складала 70000 кг, недостача згідно комерційного акту № 414115/32 від 13.03.2019 становить 1680 кг, вантаж у вологому стані - 2%, тобто 70000х2% = 1400кг, тож 1680 кг - 1400 кг=280 кг. або 0,28 т.

Отже, 0,28 т. х 2999,94 грн в т.ч. ПДВ (згідно довідок про вартість вугільної продукції) = 839, 98 грн.

Крім того, недостача вантажу за вирахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у вагоні №56743974 становить 899, 98 грн, яка розрахована наступним чином: маса нетто у вагоні №56743974 складала 71000 кг, недостача згідно комерційного акту № 414115/33 від 13.03.2019 становить 1720 кг, вантаж у вологому стані - 2%, тобто 71000х2% = 1420кг, тож 1720 кг - 1420 кг=300 кг. або 0,3 т.

Отже, 0,3 т. х 2999,94 грн в т.ч. ПДВ (згідно довідок про вартість вугільної продукції) = 899,98 грн.

Недостача вантажу за вирахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у вагоні №61654034 становить 4152, 00 грн, яка розрахована наступним чином: маса нетто у вагоні №61654034 складала 69500 кг, недостача згідно комерційного акту № 414115/37 від 14.03.2019 становить 2840 кг, вантаж у вологому стані - 2%, тобто 69500х2% = 1390 кг, тож 2840 кг - 1390 кг = 1450 кг. або 1,45 т.

Отже, 1,45 т. х 2863, 45 грн в т.ч. ПДВ (згідно довідок про вартість вугільної продукції) = 4152, 00 грн.

Крім того, недостача вантажу за вирахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у вагоні №53509014 становить 7015, 45 грн, яка розрахована наступним чином: маса нетто у вагоні №53509014 складала 68500 кг, недостача згідно комерційного акту № 414115/38 від 14.03.2019 становить 3820 кг, вантаж у вологому стані - 2%, тобто 68500х2% = 1370кг, тож 3820 кг - 1370 кг=2450 кг. або 2,45 т.

Отже, 2,45 т. х 2863,45 грн в т.ч. ПДВ (згідно довідок про вартість вугільної продукції) = 7015, 45 грн.

Недостача вантажу за вирахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у вагоні №61967931 становить 5039, 90 грн, яка розрахована наступним чином: маса нетто у вагоні №61967931 складала 70000 кг, недостача згідно комерційного акту № 414115/39 від 14.03.2019 становить 3080 кг, вантаж у вологому стані - 2%, тобто 70000х2% = 1400 кг, тож 3080 кг - 1400 кг = 1680 кг. або 1,68 т.

Отже, 1,68 т. х 2999, 94 грн в т.ч. ПДВ (згідно довідок про вартість вугільної продукції) = 5039, 90 грн.

Таким чином, загальний розмір вартості недостачі вантажу за розрахунком суду складає 17 947, 31 грн. (839, 98 грн + 899, 98 грн + 4152, 00 грн + 7015, 45 грн + 5039, 90 грн).

Частиною 1 статті 127 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Виходячи з аналізу ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, а саме таких його елементів: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи, шкідливого результату такої поведінки (шкоди), причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою та вини особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності (виключає його відповідальність).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у вагонах № 62288832, № 56743974, № 61654034, № 53509014 та № 61967931 завданої шкоди - нестачі товару на загальну суму 17 947, 31 грн. та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем в свою чергу не доведено суду належними та допустимими доказами, що нестача вантажу у вагонах № 62288832, № 56743974, № 61654034, № 53509014 та № 61967931 сталась не з вини відповідача відповідно до ст. 127 Статуту залізниць України.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки при перевезенні вантажу у вагоні №56930274 залізницею не було дотримано вимог щодо збереження вантажу, прийнятого до перевезення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково у розмірі 17 947, 31 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код - 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (85621, Донецька обл., село Вовчанка, вул. Нагорна, буд. 1-а, ідентифікаційний код - 33959754) 17 947 (сімнадцять тисяч дев`ятсот сорок сім) грн. 31 коп. - збитків та 1 221 (одну тисячу двісті двадцять одну) грн. 34 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С. О. Щербаков