ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2937/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічне АТ "Укрнафта" (04053,м.Київ, пров.Несторівський ,3-5 )в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" (36000, м. Полтава, вул. Монастирська, 12)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст-УТН" (61038,м.Харків, Салтівське шосе, буд.43)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Публічного АТ "Укрнафта" в особі Нафтогазовидобувного управління "Полтаванафтогаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст-УТН" про стягнення суми боргу в розмірі 12154,60грн., інфляційні в сумі 16561,98грн., 3% річних в сумі 969,96грн., а також судові витрати в сумі 1921,0грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки нафтопродуктів №НП-0154 від 01.02.2016 року в частині своєчасної та повної оплати за поставлені нафтродукти

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/2937/19. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на 11 год. 00 хв. 09.10.2019 про що повідомлено сторони.

В судове засідання 09.10.2019 року , представники сторін не з`явились.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі №922/2937/19, направлена на адресу відповідача, повернута на адресу суду з позначкою пошти "За закінченням строку зберігання".

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст - УТН" - 61038,м.Харків, Салтівське шосе, буд.43)

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу, але не отримані та була повернута до суду у зв`язку із відсутністю адресата, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки АТ «Укрпошта».

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд встановив наступне.

01.02.2016 між НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта», відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору № 999/97 про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ від 24.12.1997 та ТОВ «ТРАСТ -УТН» укладено договір поставки нафтопродуктів № НП-0154 .

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, згідно умов договору.

Згідно з п. 1.2 договору номенклатура, кількість, ціна нафтопродуктів (товару) визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невід`ємною частиною договору.

Так, 01.02.2016 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 01.02.2016 до договору № НП-0154 від 01.02.2016, якою сторони узгодили умови та строк поставки, номенклатуру, кількість та ціну нафтопродуктів (товару) .

Відповідно до п. 2.1.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується передати покупцю нафтопродукти згідно розділу 1 цього договору за умови оформлення відповідних актів прийому-передачі або інших документів, які є невід`ємною частиною договору.

З матеріалів справи вбачається, що 29.02.2016 між сторонами підписано акт № 1 приймання - передачі нафтопродуктів до договору поставки нафтопродуктів № НП-0154 від 01.02.2016 на загальну суму 12128,60 грн. з ПДВ.

Таким чином, 29.02.2016 постачальником було передано покупцю нафтопродуктів на загальну суму 12128,60 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 5.1 договору покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника до 31.12.2016.

Станом на 30.09.2016 між сторонами було підписано акт звірки взаємних розрахунків за договором поставки нафтопродуктів № НП-0154 на суму 12128,60 грн.

Позивач вказує, що в строк встановлений п. 5.1 договору (до 31.12.2016) відповідачем не було виконано своїх зобов`язань щодо оплати отриманого товару.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів № НП-0154, позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу інфляційні за період з 01.01.2017 по 31.08.2019 у розмірі 3463,42 грн. та 3 % річних за період з 01.01.2017 по 31.08.2019 у розмірі 969,96грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч. 1 ст. 174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно із положеннями ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою договір № НП-0154 від 01.02.2018 є договором поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 712 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором № НП-0154 від 01.02.2018 виконав, що підтверджується наявними у матеріалах справи актом № 1 приймання - передачі нафтопродуктів на загальну суму 12128,60 грн. та актом звірки взаємних розрахунків на суму 12128,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач стверджує, що відповідач у строк встановлений п. 5.1 договору за товар не розрахувався, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 12154,60 грн., дана обставина відповідачем не спростована

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували наявності перед позивачем заборгованості у розмірі 12128,60 грн., керуючись приписами ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позивачем обґрунтовано пред`явлено позов про стягнення суми основного боргу з відповідача та позовні вимоги в частині стягнення суми боргу у розмірі 12128,60 грн. підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог на суму 26,0грн. слід відмовити, як безпідставно заявленим та не підтвердженими належними доказами.

Щодо стягнення інфляційних за період з 01.01.2017 по 31.08.2019 у розмірі 3463,42 грн. та 3 % річних за період з 01.01.2017 по 31.08.2019 у розмірі 969,96грн. суд виходить з наступного.

В ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували наявності перед позивачем заборгованості, дослідивши поданий позивачем розрахунок інфляційних з 01.01.2017 по 31.08.2019 у розмірі 3463,42 грн. та 3 % річних за період з 01.01.2017 по 31.08.2019 у розмірі 969,96грн., судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,0 грн. покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Траст-УТН" (61038,м.Харків, Салтівське шосе, буд.43, код 37227482) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» (36000, м. Полтава, вул. Монастирська, 12, ) заборгованість за договором поставки нафтопродуктів № НП-0154 від 01.02.2016 у розмірі 12128,60грн., інфляційні за період з 01.01.2017 по 31.08.2019 у розмірі 3463,42 грн. та 3 % річних за період з 01.01.2017 по 31.08.2019 у розмірі 969,96грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,0 грн.

В іншій частині позовних вимог по сумі основного боргу в розмірі 26,0грн. відмовити .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» (36000, м. Полтава, вул. Монастирська, 12, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Траст-УТН" (61038,м.Харків, Салтівське шосе, буд.43, код 37227482).

Повне рішення складено "09" жовтня 2019 р.

Суддя О.О. Присяжнюк