У Х В А Л А

07 жовтня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/497/19

Господарський суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Федоренко Ю.В., секретаря судового засідання Ткач І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву від 25.09.2019 № 91 Товариства з обмеженою відповідальністю Тиниця Агро про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.09.2019 у справі № 927/497/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Текро,

вул. Спаська, 5, оф. 60, м. Київ, 04071

до Товариства з обмеженою відповідальністю Тиниця Агро,

вул. Першотравнева, 69, с. Тиниця, Бахмацький район, Чернігівська область, 16560

про стягнення 1484225,00 грн

Представники сторін:

від стягувача: не прибув

від боржника: не прибув

Господарським судом Чернігівської області розглядалась справа № 927/497/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Текро про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Тиниця Агро 1484225,00 грн боргу за договором поставки № 13032018 від 13.03.2018.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 02.09.2019 по справі № 927/497/19 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Тиниця Агро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Текро 1454225 грн боргу та 22263,38 грн судового збору.

26.09.2019 на адресу суду надійшла заява ТОВ Тиниця Агро про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.09.2019 у справі № 927/497/19 в якій просить суд розстрочити вказане рішення строком на 1 рік за наступним графіком:

- 122 200,00 грн в термін не пізніше 31.10.2019;

- 122 200,00 грн в термін не пізніше 30.11.2019;

- 122 200,00 грн в термін не пізніше 31.12.2019;

- 122 200,00 грн в термін не пізніше 31.01.2020;

- 122 200,00 грн в термін не пізніше 29.02.2020;

- 122 200,00 грн в термін не пізніше 31.03.2020;

- 122 200,00 грн в термін не пізніше 30.04.2020;

- 122 200,00 грн в термін не пізніше 31.05.2020;

- 122 200,00 грн в термін не пізніше 30.06.2020;

- 122 200,00 грн в термін не пізніше 31.07.2020;

- 122 200,00 грн в термін не пізніше 31.08.2020;

- 122 288,38 грн в термін не пізніше 30.09.2020.

Вказану заяву ТОВ Тиниця Агро обґрунтовує скрутним фінансовим становищем підприємства, яке виникло внаслідок складних взаємовідносин з контрагентами, з наявністю дебіторської заборгованості, ситуацією у галузі свинарства, що склалась в Україні. Заявник зазначає, що має намір повністю та добровільно погасити борг шляхом перерахування сум на банківський рахунок ТОВ Текро, але на даний час не має достатньо грошових коштів для виконання судового рішення одним платежем без зупинення виробничого процесу. В своїй сукупності наведені вище обставини позбавляють боржника можливості одразу виконати рішення суду.

До заяви по розстрочку виконання рішення боржником додані:

- копія платіжного доручення № 307 від 20.09.2019 на суму 10000,00 грн з призначенням платежу: за комбікорм згідно договору № 13032018 від 13.03.2018 у сумі 8333,33 грн, ПДВ 20% 1666,67 грн;

- копія листа ТОВ «Тиниця Агро» № 03-78 від 03.09.2019 до ТОВ «Мітленд-Плюс» з проханням погасити заборгованість в розмірі 162986,00 грн за договором продажу поросят № 09/07 від 29.06.2017;

- копія листа ТОВ «Тиниця Агро» № 03-77 від 03.09.2019 до ТОВ «Натур Екопродукт» з проханням погасити заборгованість в розмірі 78750,00 грн;

- копія претензії ТОВ «Тиниця Агро» № 123 від 03.06.2019 до ТОВ «Бахмацький комбікормовий завод» з проханням погасити заборгованість в розмірі 6365900,00 грн;

- копія листа ТОВ «Тиниця Агро» № 03-79 від 03.09.2019 до ТОВ «Бахмацький комбікормовий завод» з вимогою погасити заборгованість в розмірі 6727900,00 грн;

- відповідь ТОВ «Бахмацький комбікормовий завод» № 22 від 18.09.2019 на лист ТОВ «Тиниця Агро» № 03-79 від 03.09.2019;

- акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2019-травень 2019 між ТОВ «Тиниця Агро» та ТОВ «Бахмацький комбікормовий завод»;

- акт звірки взаємних розрахунків за період червень 2019-серпень 2019 між ТОВ «Тиниця Агро» та ТОВ «Бахмацький комбікормовий завод»;

- інформаційна довідка Відділу агропромислового розвитку Бахмацької районної державної адміністрації від 24.09.2019 № 01-07/24 стосовно ТОВ «Тиниця Агро»;

- докази про направлення ТОВ «Тиниця Агро» на адресу ТОВ «Текро» заяви про розстрочення виконання рішення у справі № 927/497/19 (накладна, опис).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2019 заява ТОВ «Тиниця Агро» прийнята до розгляду, розгляд заяви призначено на 07.10.2019.

01.10.2019 рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.09.2019 по справі № 927/497/19 набрало законної сили, на виконання якого судом видано відповідний наказ від 01.10.2019.

В судове засідання 07.10.2019 представники сторін не прибули.

Заявник (боржник) ТОВ «Тиниця Агро» належним чином повідомлений про дату, час, місце проведення судового засідання по розгляду заяви про розстрочення виконання судового рішення, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 976, про причини неявки суд не повідомлено.

На момент проведення судового засідання поштове відправлення, яке надсилалось стягувачу ТОВ «Текро», за повідомленою ним адресою, а саме: вул. Спаська, 5, оф. 60, м. Київ, 04071, як невручене адресату оператором поштового зв`язку до господарського суду не повернуто; відомості про отримання ним копії ухвали суду від 30.09.2019 в матеріалах справи також відсутні.

Оскільки неявка сторін в судове засідання по розгляду заяви про розстрочення виконання судового рішення не є перешкодою для проведення відповідного судового засідання, а тому з метою дотримання встановленого ч.2 ст.331 Господарського процесуального кодексу України десятиденного строку для її розгляду, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви за наявними у справі матеріалами у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке:

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Системний аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що закон не містить вичерпного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, а саме: такі обставини мають істотно ускладнювати виконання рішення або робити його неможливим.

За змістом ст.2 Господарського процесуального кодексу України, яка відображає основні засади (принципи) судочинства, закріплені в ст.129 Конституції України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

А тому, оскільки наслідком розстрочення виконання рішення суду є віддалення реального повного виконання цього рішення, що зачіпає інтереси позивача (стягувача), питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарським судом з врахуванням інтересів та становища як боржника так і стягувача, тобто розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як боржника так і стягувача.

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Водночас, оскільки п.1 ст.6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі Горнсбі проти Греції, у справі Бурдов проти Росії, у справі Ясюнієне проти Литви).

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

При цьому, відповідно до принципу змагальності сторін, закріпленого в ч.3 ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, які істотно ускладнюють вчасне виконання рішення суду або роблять його неможливим, має доводити саме особа, яка звертається до господарського суду з заявою про розстрочення виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви про розстрочення виконання рішення суду боржник посилається на скрутне фінансове становище, на досить велику суму для одночасного погашення та підтримання платіжної спроможності підприємства, що не дозволяє боржнику одразу сплатити всю суму боргу.

Суд дійшов висновку, що обставини, наведені боржником в заяві про розстрочення виконання судового рішення носять не особливий і не надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності боржника, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати важкий фінансовий стан відповідача винятковим випадком у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

Наведені висновки свідчать про недостатність обґрунтування поданої заяви неможливістю виконання судового рішення у справі № 927/497/19 та про недоведеність обґрунтованості поданої заяви про розстрочення виконання судового рішення на один рік.

Законом України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У відповідності до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Разом з цим, при вирішенні питання щодо доцільності надання розстрочення виконання судового рішення судом враховуються матеріальні інтереси обох сторін.

Суд зазначає, що розстрочення виконання рішення суду у даній справі може призвести до порушення майнових інтересів стягувача, як учасника господарських відносин, який належним чином виконав договірні зобов`язання.

При цьому, суд враховує, що при наданні розстрочки виконання судового рішення на один рік стягувач не матиме можливості користуватися своїми грошовими коштами в період такого розстрочення та понесе збитки від знецінення присуджених на його користь грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявником не наведено обставин та не подано доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють своєчасне виконання судового рішення, у зв`язку з чим заява ТОВ Тиниця Агро про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.09.2019 у справі № 927/497/19 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви від 25.09.2019 № 91 Товариства з обмеженою відповідальністю Тиниця Агро про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.09.2019 у справі № 927/497/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/

Повний текст ухвали складено 08.10.2019.

Суддя Ю.В. Федоренко