ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року Справа № 923/665/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. за участю секретаря судового засідання Борхаленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод", Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод", смт.Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод", м. Херсон про стягнення штрафних санкцій

за участю представників сторін:

від позивача: Малий М.С. - уповн. предст., наказ від 30.08.2019

від відповідача: Мовчан О.М. - уповн. предст., дов. від 01.08.2019

в с т а н о в и в:

Державне підприємство "Житомирський бронетанковий завод" () звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод» () про стягнення 77 507,00 гривень штрафних санкцій за порушення умов Договору № 375 від 02.10.2017 року.

Позов обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором. Так позивач зазначає, що Відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку щодо поставки визначеної кількості та якості товару не виконав і допустив прострочення виконання свого зобов`язання, тому його дії є порушенням договірних зобов`язань.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019 визначено суддю по справі Ярошенко В. П.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 07 серпня 2019 року прийнято позовну заяву Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання у справі на 29 серпня 2019 року.

27.08.2019 до канцелярії суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву, за яким Відповідач не погоджується з вимогами, викладеними у позовній заяві та зазначає, що Позивач не має права вимагати сплату штрафу за якість, оскільки Продукцію було доопрацьовано, та за кількість, оскільки поставка доопрацьованої Продукції відбулась відповідно до умов Договору. Відповідач стверджує, що право Вимоги у Покупця щодо додержання строків поставки могло виникнути тільки у разі належного виконання свого обов`язку, а саме, виконання зобов`язання щодо вчасного, відповідно до строків, визначених Договором, розрахунку за Продукцію. Відповідач зазначає, що керуючись ч. З ст. 538 ЦК України, через великі суми заборгованості та отримані збитки, з 82 (вісімдесяти двох) одиниць Продукції, вимушено здійснив поставку пізніше визначеного строку всього 9 (дев`ятьох) заготовок котла, адже виготовляв Продукцію за власний рахунок, чим значно уповільнився процес виробництва.

29.08.2019 до канцелярії суду надійшла заява позивача, відповідно до якої сторона просить долучити до матеріалів справи копію статуту Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод».

24.09.2019 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач зазначає, що дотримання відповідачем строків щодо заміни продукції не звільняє останнього від відповідальності за порушення строків поставки. Позивач вважає, що відповідно до фактичних обставин справи, керуючись положеннями ч.1,4 ст.75 ГПК України, факти недопоставки продукції та поставки бракованої продукції є доведеними повністю, за що і передбачена відповідальність відповідно до положень Договору №375 від 02.10.2017. Позивач зазначає, що застосування Відповідачем положень ч.З ст.538 ЦК України не відповідає фактичним обставинам справи, а посилання на застосування притримання у відзиві на позов вчинено виключно з метою уникнення відповідальності за порушення умов договору.

В судовому засіданні 29.08.2019 було оголошено перерву до 11год. 00хв. 03.10.2019.

В судовому засіданні 03.10.2019 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд

в с т а н о в и в:

02.10.2017 між Державним підприємством «Житомирський бронетанковий завод» (далі по тексту рішення - Позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Механічний завод» (далі по тексту рішення Відповідач, Постачальник) укладено Договір №375, відповідно до якого Постачальник зобов`язується виготовити та передати у власність, а Покупець - прийняти й оплатити Продукцію, вказану у Специфікації (надалі по тексту - Продукція), на умовах та в строки, передбачені Договором (надалі в тексті - Договір).

Положеннями п.1.3 Договору визначено, що Продукція, яка поставляється Постачальником придбавається та використовується Покупцем на виконання останнім умов Договорів укладених з Міністерством оборони України на 2017рік, для проведення відповідного виду ремонту військової техніки.

Пунктами п.2.1 та п.2.2 Договору визначено, що кількість та номенклатура Продукції вказується у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору. Якість, комплектація, пакування й маркування Продукції повинні відповідати нормам, чинним стандартам (ТУ, ДСТУ, технічній документації) для даного виду Продукції. Постачальник гарантує, що Продукція, яка є предметом поставки за Договором, придатна для використання за призначенням та повністю відповідає умовам Договору, щодо якості та номенклатурі.

Відповідно до п.2.4 Договору, якість Продукції, що є предметом Договору перевіряється Відділом технічного контролю Покупця, що підтверджується Актом вхідного контролю на кожну окрему партію Продукції.

Відповідно до п.2.5. Договору, у разі виявлення недоліків під час приймання Продукції по якості, номенклатурі, комплектності, умовам Договору, Постачальник здійснює заміну продукції на таку, що відповідає вимогам Договору, упродовж 30 календарних днів з моменту отримання від Покупця відповідної вимоги. Продукція, відносно якої проводиться заміна вважається не поставленою. Витрати по заміні Продукції здійснюються власними силами та за власний рахунок Постачальника, в тому числі витрати пов`язані з транспортуванням продукції.

Положеннями п.3.1 Договору поставка Продукції здійснюється силами та за рахунок Постачальника, можливо через Перевізника на склад в місці знаходження Покупця (або на інших умовах, обговорених Сторонами), в строки/терміни встановлені Сторонами у відповідній Специфікації. Моментом поставки Продукції (партії Продукції) та передача її Покупцю є дата підписання Сторонами видаткової накладної.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що постачання Продукції здійснюється партіями. Асортимент та кількість кожної партії повинні відповідати Продукції, визначеної Специфікацією. Постачальник зобов`язаний повідомити Покупця про прогнозовану дату поставки Продукції не пізніше 3 (трьох) днів до дати поставки.

В порядку передбаченому п.2.1 та п.3.1 Договору Сторонами 02.10.2017 складено Специфікацію № 1, що є Додатком 1 до Договору №375 від 02.10.2017, якою визначено вид, кількість, строки поставки та оплати Продукції.

28.12.2017 між Державним підприємством «Житомирський бронетанковий завод» (Покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Механічний завод» (Постачальник) укладено Додаткову Угоду №1 до Договору №375 від 02.10.2017.

Відповідно до п.1.1. зазначеної Додаткової угоди, сторони домовились продовжити дію Договору № 375 від 02.10.2017 на термін до 31.12.2018. Пунктом 1.3. Додаткової угоди від 28.12.2017 визначено, що Постачальник зобов`язується виготовити та передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити Продукцію. На умовах та в строки, передбачені у Специфікаціях.

Матеріали справи підтверджують, що в порядку передбаченому п.2.1 та п.3.1 Договору Сторонами складено та підписано:

- Специфікацію № 1 від 02.10.2017, що є Додатком 1 до Договору №375 від 02.10.2017, якою визначено вид, кількість, ціну Продукції

- Специфікацію №1 від 30.01.2018, що є Додатком 1 до Додаткової угоди до Договору №375 від 02.10.2017, якою визначено вид, кількість, строки поставки та оплати Продукції.

- Специфікацію №2 від 30.01.2018, що є Додатком 2 до Додаткової угоди до Договору №375 від 02.10.2017, якою визначено вид, кількість, строки поставки та оплати Продукції.

Відповідно до Специфікації №1 від 30.01.2018, ТОВ «Механічний завод» взяло на себе зобов`язання поставити продукцію - «Заготовка котла 765- О6сб-313СБ» ціною 25 353,06 грн без ПДВ за одиницю продукції на загальну суму 1 886 267,66грн з ПДВ. Поставка мала здійснюватись наступним чином:

1) 15 шт продукції терміном до 15.02.2018 на суму 456 355,08грн з ПДВ;

2) 14 шт продукції терміном до 26.02.2018 на суму 425 931,41грн з ПДВ;

3) 15 шт продукції терміном до 15.03.2018 на суму 456 355,08грн з ПДВ;

4) 18 шт продукції терміном до 17.04.2018 на суму 547 626,06грн з ПДВ.

За накладною №0000010 від 29.01.2018, від Постачальника надійшло 15шт «Заготовка котла 765-06сб-313СБ». Відповідно до Акту вхідного контролю №99 від 01.02.2018 «Заготовка котла 765-06сб-313СБ» в кількості 1 шт. за №М31136 - відноситься до браку та підлягає заміні. В матеріалах справи наявна копія накладної № 61 від 19.04.2018 на повернення бракованої заготовки котла в кількості - 1шт.

За накладною №0000033 від 26.02.2018, від Постачальника надійшло 14шт «Заготовка котла 765-06сб-313СБ». Відповідно до Акту вхідного контролю №250 від 13.03.2018 «Заготовка котла 765-06сб-313СБ» в кількості 14 шт. - придатне до подальшого використання за призначенням.

За накладною №0000050 від 28.03.2018, від Постачальника надійшло 13шт «Заготовка котла 765-06сб-313СБ». Відповідно до Акту вхідного контролю №419 від 06.04.2018, майно, яке надійшло по накладній №0000050 від 28.03.2018 - придатне до подальшого використання за призначенням.

За накладною №0000063 від 17.04.2018, від Постачальника надійшло 12шт «Заготовка котла 765-06сб-313СБ». Відповідно до Акту вхідного контролю, майно, яке надійшло по накладній №0000063 від 17.04.2018 - придатне до подальшого використання за призначенням

27.04.2018 за накладною №0000072 від Відповідача надійшли заготовки котла 765-06сб-313СБ» в кількості 9 шт, які відповідно до Акту вхідного контролю №548 від 07.05.2018 придатні до подальшого використання за призначенням.

Таким чином, за накладною № 0000072 Постачальник здійснив допоставку бракованої та недопоставленої продукції: 1 шт бракованої продукції відповідно до накладної №0000010 від 29.01.2018, 2 шт недопоставленої продукції відповідно до умов Специфікації № 1 від 30.01.2018 та накладної №0000050 від 28.03.2018; 6 шт недопоставленої продукції відповідно до умов Специфікації № 1 від 30.01.2018 та накладної №0000063 від 17.04.2018.

Відповідно до вказаної Специфікації № 2 від 30.01.2018, ТОВ «Механічний завод» взяло на себе зобов`язання поставити продукцію - «Металоконструкція сидіння водія 765-18-сб177М» ціною 38 778,28грн без ПДВ за одиницю продукції та «Металоконструкція сидіння командира 765-18-сб163М» ціною 36 786,69грн без ПДВ за одиницю продукції на загальну суму 906 779,70грн з ПДВ.

Поставка мала здійснюватись наступним чином:

- «Металоконструкція сидіння водія 765-18-сб177М»:

3 шт. продукції терміном до 06.02.18 на суму 139 601,81грн з ПДВ

3 шт. продукції терміном до 26.02.18 на суму 139 601,81грн з ПДВ

4 шт. продукції терміном до 16.03.18 на суму 186 135,74грн з ПДВ

- «Металоконструкція сидіння командира 765-18-сб163М»:

3 шт. продукції терміном до 06.02.18 на суму 132 432,08грн з ПДВ

3 шт. продукції терміном до 26.02.18 на суму 132 432,08грн з ПДВ

4 шт. продукції терміном до 16.03.18 на суму 176 576,11грн з ПДВ

За накладною №0000019 від 06.02.2018, від Постачальника надійшло 3 шт «Металоконструкція сидіння водія 765-18-сб177М» та 3 шт «Металоконструкція сидіння командира 765-18-сб163М». Відповідно до Акту вхідного контролю №158 від 15.02.2018 продукція, яка надійшла по накладній №0000019 від 06.02.2018 - придатна до подальшого використання за призначенням.

За накладною №0000032 від 26.02.2018, від Постачальника надійшло 3 шт «Металоконструкція сидіння водія 765-18-сб177М» та 3 шт «Металоконструкція сидіння командира 765-18-сб163М». Відповідно до Акту вхідного контролю №262 від 13.03.2018, «Металоконструкція сидіння водія 765-18-сб177М» в кількості - 1шт. за №МЗ 031 та «Металоконструкція сидіння командира 765-18-сб163М» в кількості 2шт. за №МЗ 030 та №МЗ 032 - підлягають поверненню постачальнику для доопрацювання. Неякісна продукція була повернута Відповідачу за Накладною №58 від 06.04.2018.

За накладною №0000043 від 16.03.2018, від Постачальника надійшло 4 шт «Металоконструкція сидіння водія 765-18-сб177М» та 4 шт «Металоконструкція сидіння командира 765-18-сб163М». Відповідно до Акту вхідного контролю №381 від 27.03.2018, «Металоконструкція сидіння водія 765-18-сб177М» в кількості - 2шт. за №МЗ 033 та №МЗ 035 - підлягають поверненню постачальнику для доопрацювання. Неякісна продукція була повернута Відповідачу за Накладною №58 від 06.04.2018.

04.05.2018 за накладною №0000073 від Відповідача надійшли «Металоконструкція сидіння водія 765-18-сб177М» в кількості 3 шт, та «Металоконструкція сидіння командира 765-18-сб163М» в кількості 2 шт, які відповідно до Акту вхідного контролю №568 від 17.05.2018 придатні до подальшого використання за призначенням.

Таким чином, Відповідач за накладною № 0000073 здійснив допоставку бракованої продукції: 1 шт продукції «Металоконструкція сидіння водія 765-18-сб177М» та 2шт продукції «Металоконструкція сидіння командира 765-18-сб163М» відповідно до накладної №0000032 від 26.02.2018; 2 шт продукції «Металоконструкція сидіння водія 765-18-сб177М» відповідно до накладної №0000043 від 16.03.2018.

Позивач, з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до суду з позовом про стягнення 77 507,00 гривень штрафних санкцій за поставку продукції неналежної якості та у неналежній кількості.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГКУ господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГКУ, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі,які йому не суперечать.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами у справі укладений договір, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, а відтак - виникли відносини, які підпадають під правове регулювання статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 етапі 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено правові наслідки порушення зобов`язання, а саме, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.3 ст.216 Господарського кодексу України, господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарською зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Пунктом 1 ч.2 ст.231 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.7.1 Договору за невиконання або неналежне виконання умов Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Пунктом 7.3 Договору встановлено, що у випадку порушення строків виконання Постачальником умов Договору про усунення виявлених недоліків (дефектів) Продукції, поставки, доукомплектування, заміну Продукції, Постачальник сплачує Покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання, за кожен день прострочення.

Згідно п.7.4 Договору, у випадку поставки Продукції неналежної якості та/або номенклатури Постачальник сплачує Покупцеві штраф в розмірі 20 % від вартості Продукції неналежної якості. Доказом підтвердженням Продукції, яка не відповідає умовам Договору в частині якості та номенклатури є Акт вхідного контролю Покупця, погоджений у встановленому порядку з Постачальником.

Суд критично оцінює твердження відповідача, що право вимоги у Покупця щодо додержання строків поставки могло виникнути тільки у разі належного виконання свого обов`язку, а саме, виконання зобов`язання щодо вчасного, відповідно до строків, визначених Договором, розрахунку за Продукцію та посилання відповідача на положення ч. 3 ст. 538 ЦК України. Суд спростовує зазначені твердження наступним.

Відповідно до статті 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, зокрема, листи адресовані позивачу, щодо того, що відповідач у відповідності до ч.3 статті 538 ЦК України зупиняє виконання свого обов`язку, відмовляється від його виконання частково чи в повному обсязі, або змінює умови договору.

Таким чином, відповідач мав виконати свій обов`язок належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, а тому одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов Договору не повинна була здійснюватися відповідачем.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення штрафу в розмірі 20 % за поставку продукції неналежної якості відповідно до Накладної №0000010 від 29.01.2018 (штраф у розмірі 6084,73 грн.), накладної №0000032 від 26.02.2018 (штраф у розмірі 26964,4 грн.), накладної №0000043 від 16.03.2018 (штраф у розмірі 18613,58 грн.). Вимоги, щодо стягнення цих штрафних санкцій підлягають задоволенню.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення пені за поставку продукції з порушенням строків за накладними №0000063 від 17.04.2018 та №0000050 від 28.03.2018. При цьому суд зазначає, що розрахунки позивача не співпадають с розрахунками виконані судом та містять помилки.

Розрахунок пені за поставку продукції з порушенням строків за накладною № 0000050 від 28.03.2018 у розмірі 5526,27 грн містить помилки. Так за період прострочення поставки з 15.03.2018 по 28.03.2018 кількість днів прострочення становить - 14 днів, а не 13, як зазначає позивач. При даному розрахунку пені необхідно брати за основу вартість продукції у кількості 13 шт. (395507,74 грн), а не 15 шт. як зазначає позивач, оскільки розрахунок пені за поставку 2шт. продукції (допоставка) повинен виконуватись окремо, за для уникнення подвійного нарахування пені. Так даний розрахунок суду має наступний вигляд:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
395507.7415.03.2018 - 28.03.20181417.0000 %0.093 %*5157.85

Таким чином, розмір пені за поставку продукції з порушенням строків за накладною № 0000050 від 28.03.2018 становить 5157.85 грн. та підлягає задоволенню.

Розрахунок пені за поставку продукції у неналежній кількості за накладною № 0000050 від 28.03.2018 у розмірі 2437,23 грн. містить помилки. Так даний розрахунок суду має наступний вигляд:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
60847.3415.03.2018 - 12.04.20182917.0000 %0.093 %*1643.71
60847.3413.04.2018 - 27.04.20181517.0000 %0.093 %*850.20
Таким чином, загальний розмір пені за поставку продукції у неналежній кількості за накладною № 0000050 від 28.03.2018 складає 2493.91 грн. Разом з цим, Суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за поставку продукції у неналежній кількості за накладною № 0000050 від 28.03.2018 у розмірі 2437,23 грн.

Суд критично оцінює доводи позивача, щодо стягнення з відповідача пені за допоставку бракованої продукції відповідно до накладних: №0000072 від 27.04.2018 та №0000073 від 04.05.2018. Такі позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п.2.5. Договору, Постачальник здійснює заміну Продукції на таку, шо відповідає вимогам Договору, упродовж 30 календарних днів, з моменту отримання від Покупця відповідної Вимоги. Згідно Акту вхідного контролю № 262 від 13.03.2018, Металоконструкція Сидіння водія (1 шт.) та Металоконструкції Сидіння командира (2 шт.), підлягають поверненню Постачальнику для доопрацювання. Згідно Акту вхідного контролю № 381 від 27.03.2018, Металоконструкції Сидіння водія (2 шт.) підлягають поверненню Постачальнику для доопрацювання. Позивач повернув зазначену Продукцію для доопрацювання тільки 06.04.2018, що підтверджується відповідною накладною № 58. Враховуючи умови Договору, Позивач мав здійснити заміну Продукції до 06.05.2018. Поставка доопрацьованої продукції відбулась 04.05.2018, тобто упродовж 30 днів з моменту отримання продукції для доопрацювання, а значить в строк.

Відповідно до Акту вхідного контролю №99 від 01.02.2018 «Заготовка котла 765-06сб-313СБ» в кількості 1 шт. за №М31136 - відноситься до браку та підлягає заміні. Позивач повернув зазначену продукцію для доопрацювання тільки 19.04.2018 (наявна в матеріалах справи накладна № 61). Враховуючи умови Договору, Позивач мав здійснити заміну Продукції до 19.05.2018. Поставка доопрацьованої продукції відбулась 27.04.2018, тобто упродовж 30 днів з моменту отримання продукції для доопрацювання, а значить в строк.

Таким чином, загальний розмір штрафних санкцій, що підлягає стягненню становить 60958,18 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що ч. 1 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

На підставі наведених правових норм, оцінивши обставини справи у їх сукупності, а саме: неналежне виконання позивачем умов договору щодо вчасного, відповідно до строків, визначених Договором, розрахунку за Продукцію, вимушене скорочення виробництва та чисельності штату працівників ТОВ «Механічний завод», суд дійшов висновку щодо зменшення розміру штрафної санкції на 50 %.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми штрафних санкцій у розмірі 30479,08 грн.

В частині стягнення штрафних санкцій у розмірі 47027,92 грн. слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі часткового задоволення первісного позову покладаються на позивача та на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 232-240 ГПК України, суд

постановив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Механічний завод» () на користь Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» () штрафних санкцій за порушення умов договору в розмірі 30 479,08 грн. та судового збору у розмірі 755,41 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного тексту рішення 11.10.2019

Суддя В.П.Ярошенко