СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р. Справа № 905/1070/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від позивача від відповідача розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 Н.О. Геза Т.Д, Плахов О.В. Соляник Н.В. не з`явився не з`явився Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Київ, в особі Маріупольської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Маріуполь, Донецька область (вх. №2835 Д/2)
на ухвалу господарського суду Донецької області
від08.08.2019
у справі№905/1070/19 (суддя Матюхін В.І.)
за позовом до відповідача Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Київ Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкар Шіппінг", м. Маріуполь, Донецька область
простягнення заборгованості у сумі 5342,50 дол. США, що становить 141042,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.08.2019 у справі №905/1070/19 в задоволенні заяви Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" б/н від 05.08.2019 про ухвалення додаткового рішення у справі №905/1070/19 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою постановленою господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Маріупольської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 08.08.2019 у справі №905/1070/19 та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №905/1070/19, а саме стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкар Шіппінг" на користь апелянта витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25200,00 грн.

Скаржник вважає, що ухвала місцевого господарського суду є незаконною та необґрунтованою, враховуючи наступне:

- позивач на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25200 грн. разом з позовною заявою надав Договір на надання послуг від 15.02.2019 №12-В-АМПУ-19, який було укладено між ДП «АМПУ» та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «ЮСКУТУМ»;

- оплата послуг на правничу допомогу адвоката не оплачена позивачем через незатвердження фінансового плану Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на 2019 рік та умови п.п.4.2., 4.4. Договору;

- актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2019 №85 підтверджується здача-прийняття наданих послуг з професійної правничої допомоги по справі №905/1070/19;

- детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом не повинен складатися, з огляду на положення умов договору про надання адвокатської допомоги;

- вважає, що місцевий господарський суд неправильно дослідив та оцінив умови Договору в частині строку та порядку підписання Акту приймання-передачі наданих послуг за результатом надання адвокатським об`єднанням послуг з правничої допомоги, порядок оплати послуг із відкладальною обставиною (за умови затвердження фінансового плану позивача на відповідний календарний рік), та порядок визначення розміру гонорару за послуги правничої допомоги

Позивач в судове засідання 09.10.2019р. не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідач в судове засідання 09.10.2019р. не з`явився, причини неявки не повідомив.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням господарського суду Донецької області від 31.07.2019 у справі №905/1070/19 позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України до Товариства з обмеженою відповідальністю Конкар Шіппінг про стягнення заборгованості у сумі 5 342,50 дол. США, що становить 141 042,00 грн. задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Конкар Шіппінг на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Маріупольської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України суму заборгованості у розмірі 141 042, 00 грн., що становить 5 342, 50 дол. США, витрати на оплату судового збору у розмірі 2 115, 63 грн.

Державне підприємство Адміністрація морських портів України звернулось до місцевого господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення від 05.08.2019, якою просило ухвалити додаткове рішення про стягнення з ТОВ Конкар Шіппінг на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Маріупольської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України судові витрати в розмірі 27315,63 грн., які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 2115,63 грн., та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 25 200,00 грн.

Як вже зазначалось вище, ухвалою господарського суду Донецької області від 08.08.2019 у справі №905/1070/19 відмовлено в задоволенні заяви Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" б/н від 05.08.2019 про ухвалення додаткового рішення у справі №905/1070/19.

Оскаржувана ухвала господарського суду Донецької області від 08.08.2019 у справі №905/1070/19 мотивована ненаданням позивачем жодних доказів сплати заявником витрат на професійну правничу допомогу (на оплату послуг адвоката), а також відсутністю в матеріалах справи детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За ч. ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено ст.126 Господарського процесуального кодексу України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, згідно ст.15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Із матеріалів справи вбачається, що між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (далі - Замовник) та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юскутум» (далі - Виконавець) було укладено договір на надання послуг від 15.02.2019 №12-В-АМПУ-19 (далі Договір) згідно п.1.1. якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (далі Послуги) за кодом ДК 021:20-8 «Послуги з юридичного консультування та юридичного представництва», визначені у п.1.2 цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Виконавцем Послуги на умовах та в строки, визначені у цьому Договорі.

Відповідно до п.3.2. Договору ціна останнього складається із гонорару Виконавця за надання Послуг в межах однієї судової інстанції в розмірі 21 000 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 4200 грн., разом гонорар Виконавця за надання Послуг в межах однієї судової інстанції становить 25 200 грн. з ПДВ.

Факт надання Послуг оформлюється Звітом про надані Послуги та Актом приймання-передачі наданих послуг (п.4.1. Договору).

Відповідно до п.4.2. Договору оплата наданих Виконавцем послуг здійснюється протягом 10 банківських днів з дня, наступного за днем отримання Замовником оригіналу рахунку, виставленого Виконавцем, але у будь-якому випадку після затвердження Замовником Звіту про надані послуги та підписання Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно п.4.3. Договору акт приймання-передачі наданих послуг, рахунок та Звіт про надані Послуги надаються виконавцем за результатами виконання кожного окремого письмового доручення (заявки) Замовника, наданого Виконавцю відповідно до Розділу V договору, оформлюються українською мовою, підписуються уповноваженими представниками Виконавця та подаються на погодження та підписання Замовнику.

Відповідно до п.4.4. Договору оплата за договором перераховується за умови затвердження фінансового плану Замовника на відповідний календарний рік (Постанова КМУ від 03.10.2012 №899) та наявності в ньому витрат на фінансування Послуг, що є предметом Договору (відкладальна обставина згідно з ч.1 ст.212 Цивільного кодексу України)

Послуги за цим Договором надаються Виконавцем за письмовими дорученнями (заявками) Замовника протягом строку дії Договору (п.5.1. Договору).

Відповідно до п.5.7 Договору Звіт про надані послуги надсилається замовнику за результатами виконання кожної заявки Замовника до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому були надані послуги.

Після затвердження Замовником Звітів про надані послуги Виконавець подає Замовнику Акт приймання-передачі наданих послуг та рахунок на оплату наданих послуг (п.5.10 Договору).

Аналіз вищевказаних положень умов договору свідчить, що оплата за останнім здійснюється позивачем за умови затвердження фінансового плану Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на відповідний календарний рік.

Разом з тим, проведення оплати за надані послуги адвоката здійснюється за умови підписання між сторонами Звіту про надані Послуги та Акту приймання-передачі наданих послуг, направлення Замовником письмової заявки на надання послуг та виставлення виконавцем оригіналу рахунку.

В свою чергу, документами, які підтверджують фактичне надання адвокатських послуг є Звіт про надані Послуги та Акт приймання-передачі наданих послуг, що прямо зазначено в п.4.1. вказаного договору.

Матеріали справи свідчать, що Державне підприємство Адміністрація морських портів України 30.07.2019 (тобто до дати винесення рішення в даній справі) звернулось до місцевого господарського суду із заявою, якою зазначило, що не може подати докази (копію звіту про надані послуги, акту прийому-передачі наданих послуг, рахунку, платіжного доручення), що підтверджують розмір фактично понесених позивачем судових витрат, до ухвалення господарським судом рішення по справі, через те, що вказані документи будуть складатися після фактичного надання АО «Адвокатська компанія «ЮСКУТУМ» послуг з представництва та захисту інтересів Позивача у першій інстанції по справі №905/1070/19. Враховуючи наведене, позивач просив суд вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Факт подання Державним підприємством Адміністрація морських портів України вищевказаної заяви від 30.07.2019 свідчить, що позивач особисто визнає той факт, що оплата за надані послуги адвоката неможлива без копії звіту про надані послуги, акту прийому-передачі наданих послуг та рахунку на оплату.

Проте, Державне підприємство Адміністрація морських портів України під час звернення до місцевого господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення від 05.08.2019 не додало до своєї заяви жодних вищевказаних документів, які передбачені договором на надання послуг від 15.02.2019 №12-В-АМПУ-19.

Матеріали справи свідчать, що Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" направило на адресу місцевого господарського суду Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №85 від 31.07.2019, який надійшов місцевому господарському суду лише 19.08.2019 (тобто після прийняття оскаржуваної ухвали суду від 08.08.2019).

Як вже зазначалось вище частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з тим, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" не зазначило жодних причин неподання місцевому господарському суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення в даній справі акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №85, який був підписаний між сторонами ще 31.07.2019.

Зважаючи на той факт, що Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" несвоєчасно направило на адресу місцевого господарського суду акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №85 від 31.07.2019, не навело жодних поважних причин несвоєчасного направлення вищевказаного документу, а також той факт, що зазначений доказ не був предметом оцінки суду першої інстанції, у апеляційного господарського суду відсутні підстави для прийняття вказаного доказу.

Крім того, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" до теперішнього часу не надало суду Звіт про надані послуги з метою підтвердження розміру фактично наданих правничих послуг Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юскутум».

Судова колегія апеляційного господарського суду враховує положення Договору щодо необхідності затвердження фінансового плану Замовника на відповідний календарний рік для здійснення оплати за договором, разом з тим, відсутність затвердженого між сторонами Звіту про надані Послуги та Акту приймання-передачі наданих послуг, свідчить про недоведення Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" самого факту надання адвокатських послуг Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Юскутум» на суму 25 200 грн.

Апеляційний господарський суд зауважує, що саме по собі досягнення між сторонами домовленості в п.3.2. Договору, що ціна Договору в межах однієї судової інстанції становить 25 200 грн., не може свідчити про те, що вказана сума є постійною та незмінною.

Так, згідно п.6.1.6., 6.1.7. Договору Замовник має право:

- надати вмотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі наданих послуг та оплати наданих послуг, якщо в діях Виконавця вбачається бездіяльність або неналежне надання Послуг за цим Договором;

- повернути рахунок Виконавцю без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів, зазначених у пункті 4.1. цього Договору, а також у разі наявності зауважень до результатів наданих послуг.

Отже, наведені вище умови договору дають підстави для висновку, що в разі неналежного виконання Виконавцем послуг за Договором, Замовник має право повернути рахунок Виконавцю без здійснення оплати або надати вмотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі наданих послуг та оплати наданих Послуг.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач не надав місцевому господарському суду документи, передбачені п.п.4.1. 4.3. Договору, апелянт не довів, що він має в майбутньому сплатити на користь Адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Юскутум» саме 25 200 грн. за надані послуги на правничу допомогу, що свідчить про передчасність звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Крім того, безпідставною також є вимога позивача про стягнення судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2115,63 грн., оскільки останній вже був стягнутий рішенням господарського суду Донецької області від 31.07.2019 у справі №905/1070/19.

Доводи апелянта, що детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом не повинен складатися, з огляду на положення умов договору, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що прямо суперечать ч.ч.2-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та п.5.6.2. договору від 15.02.2019 №12-В-АМПУ-19.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі були спростовані в даній постанові, у зв`язку із чим у апеляційного господарського суду відсутні правові підстави для скасування законної та обґрунтованої ухвали місцевого господарського суду.

Зважаючи на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні заяви Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" б/н від 05.08.2019 про ухвалення додаткового рішення у справі №905/1070/19

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала господарського суду Донецької області від 08.08.2019 у справі №905/1070/19 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Київ, в особі Маріупольської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на ухвалу господарського суду Донецької області від 08.08.2019 у справі №905/1070/19 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 08.08.2019 у справі №905/1070/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Суддя: Т.Д Геза

Суддя: О.В. Плахов

(Повний текст постанови складено 11.10.2019 року).