РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 м. Київ Справа № 910/9729/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "СВ АУТДОР";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ОРТ";

про: стягнення 136.237,25 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВ АУТДОР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ОРТ" (далі - відповідач) про стягнення 136.237,25 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між позивачем, як кредитором, товариством з обмеженою відповідальністю "ОРТ МЕДІА", як первісним боржником та відповідачем, як новим боржником договору про переведення боргу від 01.03.2019 № б/н, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 136.237,25 грн., з яких: 105.442,32 грн. - основна заборгованість, 9.706,47 грн. - пеня та 21.088,46 грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9729/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що нарахування позивачем штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу є некоректним та неправомірним.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано відсутність аргументованих доводів про безпідставність нарахування штрафу та пені.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ОРТ МЕДІА", як первісним боржником, відповідачем, як новим боржником та позивачем, як кредитором, укладено договір про переведення боргу від 01.03.2019 № б/н (далі - Договір), відповідно до предмету якого в порядку та на умовах, визначених Договором, первісний боржник переводить свій борг перед позивачем, у розмірі 209.942,32 грн., який виник у первісного боржника на підставі укладеного з позивачем додатку № 96 від 01.12.2018 року до договору № 59/2014 про проведення рекламної кампанії від 01.01.2014 (далі - зобов`язання), на відповідача з моменту підписання цього договору (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу грошові кошти, визначені у п. 1.1 цього Договору до 31.03.2019 року.

Положеннями пункту 5.2 Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, в тому числі і перед третіми особами, винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Умовами пункту 5.3 Договору визначено, що у разі непогашення грошових зобов`язань у строк, визначений в п. 3.1 понад десять календарних днів, відповідач має додатково сплатити позивачу штраф у розмірі 20 % від суми невиконаного зобов`язання.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача грошового зобов`язання за Договором. Сума грошового зобов`язання за Договором відповідачем сплачена частково в розмірі 104.500,00 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 105.442,32 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарських санкцій у вигляді пені в сумі 9.706,47 грн. та штрафу в сумі 21.088,46 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 105.442,32 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 105.442,32 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 9.706,47 грн. та штрафу в сумі 21.088,46 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов судом відхилені, оскільки умовами пунктів 5.2 та 5.3 укладеного між сторонами спору Договору сторонами визначено стягнення пені та штрафу за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором.

Водночас, відповідачем не наведено жодного аргументу, який би свідчив про безпідставність нарахування позивачем штрафу та пені, а також не подано до суду контр розрахунку заявлених позивачем до стягнення сум.

Відносно вимоги позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В матеріалах справи наявний договір про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.08.2018 № 2-О, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням "ФЕМІДА".

Так позивачем, в підтвердження здійснення оплати наданих послуг за вказаним договором поданий до суду акт про надання правничої допомоги від 01.07.2019 № 1 та платіжне доручення від 08.07.2019 № 1309 на суму 4.300,00 грн. про оплату на користь адвокатського об`єднання наданих останнім позивачу послуг.

Відтак, суд, розглянувши зазначену вище вимогу позивача дійшов висновку про її задоволення, оскільки адвокатським об`єднанням виконані взяті на себе зобов`язання за вказаним вище договором у вигляді надання позивачу юридичних послуг, які, в свою чергу, оплачені позивачем.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ОРТ" (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ МИХАЙЛА ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 10, ідентифікаційний код: 42189360) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СВ АУТДОР" (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТУРГЕНЄВСЬКА, будинок 80,ЛІТ.А, ідентифікаційний код 33239190) основну заборгованість в сумі 105.442 (сто п`ять тисяч чотириста сорок дві) грн. 32 коп., пеню в сумі 9.706 (дев`ять тисяч сімсот шість) грн. 47 коп., штраф в сумі 21.088 (двадцять одна тисяча вісімдесят вісім) грн. 46 коп., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4.300 (чотири тисячі триста) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2.043 (дві тисячі сорок три) грн. 56 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац