ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"03" жовтня 2019 р. Справа № 924/747/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Фрей В.В., розглянувши матеріали

за позовом Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області м. Хмельницький

до Державного підприємства "Ізяславське лісове господарство" м. Ізяслав

про стягнення 60200грн. 00коп. шкоди

За участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: ОСОБА_1 С ОСОБА_2 І. - згідно ордеру серії ХМ №04007 від 27.08.2019р.

Рішення ухвалюється 03.10.2019р., оскільки в судових засіданнях 23.09.2019р. та 26.09.2019р. оголошувалась перерва.

03.10.2019р. в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

17.07.2019р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області м. Хмельницький до Державного підприємства "Ізяславське лісове господарство" м. Ізяслав про стягнення 60200грн. 00коп. шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем, внаслідок проведення суцільної санітарної рубки на території Михельського лісництва ДП "Ізяславське лісове господарство" заподіяно шкоди навколишньому природному середовищу на суму 60200грн. 00коп.

Також, Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області у позові заявлено клопотання про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.07.2019р. позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк на усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали.

31.07.2019р., в межах встановленого судом строку, через загальний відділ канцелярії Господарського суду Хмельницької області надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду Хмельницької області від 18.07.2019р.

Ухвалою суду від 05.08.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 924/747/19, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засіданні призначено на 14:30год. 02.09.2019р.

22.08.2019р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов (вх.№ 05-22/7088/19), в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обгрунтовує тим, що відповідачем, до складеного позивачем акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства подані зауваження, про що зазначено в акті і які згідно ч. 6 ст. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності від 05.04.20017р. № 877-V є невід`ємною частиною акту перевірки. Зазначає, що на момент проведення перевірки будь-яка уніфікована форма акту перевірок вимог природоохоронного законодавства була відсутня. Вказує на те, що відповідач, як постійний лісокористувач, здійснює свою діяльність відповідно до вимог законодавства і при проведенні санітарних рубок в 2015-2016р.р. відповідачем було дотримано усіх необхідних процедур для здійснення санітарних рубок та не порушено вимог нормативних актів. Звертає увагу суду і на те, що акт перевірки не містить дати його складання, у ньому невірно зазначена назва відповідача, а також відсутній детальний опис виявлених порушень. Тому наголошує, що акт перевірки, на який посилається позивач, не є достатнім доказом, що підтверджує факт, обсяги та місце вчинення правопорушення, і позивачем не надано будь-яких інших доказів в підтвердження факту і місця скоєння лісопорушення, розміру шкоди, вини відповідача. Відповідач також вважає, що Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області є неналежним позивачем, оскільки жодним законом не передбачено право територіальних органів Державної екологічної інспекції України звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу; також позивач не має жодного стосунку до шкоди, яку він просить відшкодувати у позовній заяві.

Також відповідач наголошує на невідповідності розрахунку шкоди вимогам законодавства та на спливу позовної давності для звернення до суду із даним позовом. Вказує, що позивачем пропущено як річний строк (для застосування штрафних санкцій) так і трирічний строк (для стягнення шкоди) позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. До відзиву на позов додано докази надсилання останнього на адресу позивача.

02.09.2019р. в судовому засіданні постановлено ухвалу про відкладення судового засідання на 12:00год. 23.09.2019р. із занесенням до протоколу судового засідання.

Оскільки представник позивача не брав участі у судовому засіданні 02.09.2019р., ухвалою суду від 02.09.2019р. його повідомлено рекомендованим листом про час та дату розгляду справи.

23.09.2019р. на адресу суду через службу діловодства від відповідача надійшли додаткові пояснення (вх.№ 05-22/8032/19), в яких додатково обгрунтовує свої заперечення на позов.

Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулося 23.09.2019р. повідомив про те, що відповідачем було проведено санітарну вирубку на території Національного природного парку, чим порушено вимоги ст. 9-1 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

23.09.2019р. в судовому засіданні оголошено перерву до 16:00год. 26.09.2019р., представники учасників справи були повідомлені під розписку, яка знаходиться в матеріалах справи.

Оскільки представник позивача не брав участі в судовому засіданні 26.09.2019р., ухвалою суду від 26.09.2019р. його повідомлено про час та дату розгляду справи рекомендованим листом, який отримав 01.10.2019р., про що свідчить витяг з сайту Укрпошта, в якому вказано відправлення вручено особисто.

Представник позивача в судове засідання 03.10.2019р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представником відповідача в судовому засіданні 03.10.2019р. подано клопотання (вх.№ 05-22/8453/19) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів по справі, а саме, копії адвокатського запиту №01/10 від 01.10.2019р. та відповіді Хмельницького обласного управління лісового та мисливського господарства Національний природний парк Мале Полісся № 116 від 02.10.2019р. Подані докази судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити позивачу у його задоволенні.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

Державною екологічною інспекцією у Хмельницькій області в період з 01.06.2017р. по 14.06.2017р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів ДП Ізяславське лісове господарство", за результатами якої складено акт №317/03 від 14.06.2017р .

Відповідно до акту, планова перевірка здійснена на підставі наказу від 01.06.2017 року №423 та направлення на перевірку від 01.06.2017 року №332/03. Початок перевірки - 01.06.2017р., закінчення перевірки - 14.06.2017р.

За наслідками проведеної перевірки встановлено суцільну санітарну рубку в кв. 6 вид. 13.4 площею 1,4 га на території Михельського лісництва ДП Ізяславське лісове господарство, чим порушено ст. 9-1 Закону України Про природно-заповідний фонд України, п. 27 Санітарних правил в лісах України.

Акт підписано зі сторони екологічної інспекції та лісництва, крім цього, у акті директором відповідача зазначено про надання зауважень щодо п.1 Михельське лісництво; ст. 9-1 Закону України Про природно-заповідний фонд України Лютарське лісництво, Михельське лісництво, Плужнянське лісництво.

16.06.2017р. позивачем винесено припис №317/03 щодо усунення відповідачем порушень природоохоронного законодавства.

Як вбачається із розрахунку розміру стягнення за порушення проведення суцільної санітарної рубки в кв. 6 вид 13.4 пл-1,4 га Михильське лісництво ДП Ізяславське лісове господарство (основа рахунку акт №317/03 від 14.06.2017 р.), загальна сума збитків від санітарної рубки становить 60200 грн. Таксова вартість деревини зрубаної з 1,4 га становить 6020грн., загальна сума збитків становить 60200грн., розрахунок проведений згідно п. 52 Санітарних Правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995р. за № 555.

Позивач звернувся до відповідача з листом №4724/06 від 07.11.2017 року, у якому просить відшкодувати в добровільному порядку заподіяну навколишньому природному середовищу шкоду в розмірі 60200 грн., який залишений останнім без відповіді та відповідного реагування.

У зв`язку з невиконанням відповідачем вимог позивача в добровільному порядку, останній звернувся до суду про стягнення шкоди у примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані стороною докази по суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, судом береться до уваги таке.

Статтею 1 Лісового кодексу України передбачено, що усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно статей 1, 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною. Державній охороні підлягає у т.ч. ліс.

Статтею 6 Лісового кодексу України передбачено, що усі ліси в Україні є власністю держави.

У відповідності до статті 3 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно екологічні (водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні), естетичні, виховні та інші функції, мають обмежене експлуатаційне значення і підлягають державному обліку та охороні.

Згідно статті 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Як вбачається із даних, зазначених у акті перевірки №317/03 дотримання вимог природоохоронного законодавства, ДП "Ізяславське лісове господарство" є постійним користувачем земельних ділянок площею 24054,0 га, наданих для ведення лісового господарства.

Відповідно до статті 18 Лісового Кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані вести лісове господарство, здійснювати спеціальне використання лісових ресурсів та використовувати земельні ділянки лісового фонду способами, які забезпечували б збереження оздоровчих та захисних властивостей лісів, а також створювали сприятливі умови для їх охорони, захисту, використання і відтворення.

Статтею 19 Лісового кодексу України передбачено, що постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.

В свою чергу, відповідно до статті 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища. Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі. Порядок здійснення державного контролю за охороною навколишнього природного середовища та використанням природних ресурсів визначається цим Законом та іншими законами України.

В силу положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 Положення "Про державну екологічну інспекцію в Україні", затвердженого Указом Президента України від 19 квітня 2017 року №275, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

У п.п. 2. 8 п. 4 вказаного Положення визначено, що Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань в тому числі, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства; пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Хмельницькій області, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 28 вересня 2017 року № 652, основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах Хмельницької області. Для цього інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі, про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо законності вирубки, ушкодження дерев і чагарників, знищення або ушкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розплідниках і на плантаціях, а також молодняку природного походження й самосівів на площах, призначених під лісовідновлення.

Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області наділена повноваженнями, зокрема, проведення перевірок (у тому числі документальних) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування); розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Згідно ч. ч. 6, 7 ст. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акту; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акту підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акту органу державного нагляду (контролю). Один примірник акту вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Тобто, за результатами перевірки складається акт, вимоги до якого визначені ст. 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відтак, позивач в межах своїх повноважень здійснив планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів ДП Ізяславське лісове господарство, про що склав акт, у якому зазначено дати та час проведення перевірки, а також реквізити суб`єкта господарювання, який перевірявся (назву, адресу, код ЄДРПОУ).

Відповідно до ст. 9-1 Закону України Про природно-заповідний фонд України, спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і порядок їх використання визначаються режимом територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Позивачем під час проведення перевірки вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, результати якої зафіксовані в акті №317/03 від 14.06.2017 року, встановлено порушення ст. 9-1 Закону України Про природно-заповідний фонд України, п. 27 Санітарних правил в лісах України у кварталі 6, виділ 13,4, площа 1,4 га, Михельського лісництва, а саме санітарну рубку за межею лісосіки ССР 2016 року.

Згідно відповіді Хмельницького обласного управління лісового та мисливського господарства Національний природний парк Мале Полісся № 116 від 02.10.2019р., проект землеустрою щодо організації і встановлення меж території Національного природного парку Мале Полісся на території Михельського лісництва Державного підприємства Ізяславське лісове господарство (квартал 6, виділ 13,4) не розроблявся та не затверджувався. Межі охоронної зони чи інші обмеження у використанні земель НПП Мале Полісся на території Михельського лісництва Державного підприємства Ізяславське лісове господарство (квартал 6, виділ 13,4) в натурі (на місцевості) не визначено.

Як вбачається з матеріалів справи, Хмельницьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства 05.08.2016р. видано дозвіл ДП Ізяславське лісове господарство за №02-956 на проведення в 2016-2017р.р. суцільних санітарних рубок, зокрема на території Михельського лісництва кв. 6 вид 13,4 пл. 1,4 га ліквідний запас 166 кбм.

Зважаючи на наявні в матеріали справи докази суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, а відповідачем спростовано те, що відповідачем здійснювалась санітарна рубка в межах Національного природного парку Мале Полісся.

В подальшому, на підставі вказаного акту здійснено розрахунок шкоди, заподіяної проведенням суцільно санітарної рубки з порушенням на суму 60200грн.

Статтею 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на Інспекцію покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправнісгь (незаконність) поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, підприємство повинно довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.10.2018 р. у справі № 925/119/18 та від 22.07.2019 року у справі №909/374/18.

Доказами, які підтверджують порушення суб`єктом господарювання природоохоронного законодавства та наявність вини, судами визнаються в сукупності: підписаний та неоскаржений акт перевірки, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення, сплата штрафу та неоскарження дій Інспекції при проведенні перевірки та здійсненні розрахунку розміру збитків (постанови Верховного Суду від 09.11.2018 р. № 908/1593/17, від 10.07.2018 р. № 904/12434/16, від 12.10.2018 р. № 925/119/18, від 05.04.2018 р. у справі № 905/2992/16).

На підтвердження вчинення відповідачем правопорушення, що стало підставою для нарахування шкоди, позивачем надано акт перевірки та розрахунок шкоди. Жодних інших доказів на підтвердження виявленого правопорушення інспекцією не надано, при цьому, що сам акт перевірки підписано відповідачем із зауваженнями саме щодо незаконної рубки у кварталі 6 виділу 13,4 площею 1,4 га у Михельському лісництві за межею лісосіки ССР 2016 року.

Окрім того, не надано доказів накладення жодних адміністративних стягнень на винних осіб, а постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області у справі №675/1203/17 від 05.09.2017р. закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення через відсутність в діях директора ДП Ізяславське лісове господарство ОСОБА_3 . складу адміністративного порушення.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши усі матеріали справи та давши їм правову оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту вчинення відповідачем порушення, за яке нараховано шкоду, стягнення якої є предметом даного спору, тому у позові належить відмовити.

У зв`язку з відмовою в позові у суду відсутні підстави вирішувати питання про сплив строків позовної давності.

У зв`язку із відмовою у позові, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 75, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області м. Хмельницький до Державного підприємства "Ізяславське лісове господарство" м. Ізяслав про стягнення 60200грн. 00коп. шкоди відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 07.10.2019р.

Суддя В.О. Кочергіна

Віддруковано 3 примірники:

1-до справи;

2-позивачу Державна екологічна інспекція в Хмельн. області (29000, м. Хмельницький, вул. Івана Франка, 2/2);

3-відповідачу ДП "Ізяславське лісове господарство" (30300, м. Ізяслав, вул. Михельська, 32).

Адресатам рекомендованим з повідомленням про вручення.