ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"17" жовтня 2019 р. Cправа № 902/439/19
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику представників сторін матеріали справи
про визнання договору недійсним,
27.09.2019 Господарським судом Вінницької області прийнято рішення у справі №902/430/19 за позовом Фермерського господарства "Ольгіно-ОВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроконс" про визнання недійсним договору поставки №18/23 від 07.02.2018, яким у позові відмовлено повністю.
Враховуючи відмову у задоволенні вказаного позову, витрати зі сплати судового збору в силу приписів ст. 129 ГПК України залишено за позивачем.
Як слідує з матеріалів справи 13.08.2019 до суду надійшло клопотання відповідача про віднесення до складу судових витрат понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу та про стягнення вказаних витрат з позивача.
Водночас при прийнятті вищевказаного рішення у справі №902/439/19 судом не вирішено питання відносно розподілу понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу.
В силу приписів ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи 10.06.2019 між Фізичною особою підприємцем Щуром Андрієм Анатолієвичем, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №21/1881 від 31.01.2019 (Адвокат), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроконс" (Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги №2 предметом якого, з поміж іншого, є надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво в судах, зокрема, у справі №902/439/19, правоохоронних органах, перед третіми особами, правовий супровід його діяльності в будь-якому статусі (службової, посадової особи, фізичної особи-підприємця). Складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 1.1.3. вказаного договору).
Відповідно до пунктів 3.3. та 3.5. договору про надання правової допомоги №2 від 10.06.2019 факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг, який підписується сторонами. Клієнт має право здійснювати авансові платежі по даному договору.
Умовами п. 4.1 передбачено, що договір набирає чинності в день його підписання сторонами і діє протягом двох років з дня набрання ним чинності.
Представництво інтересів відповідача адвокатом Щуром Андрієм Анатолієвичем підтверджується також довіреністю б/н від 08.04.2019 за підписом директора відповідача.
Згідно актів №1 та №2 наданих послуг по договору про надання правової допомоги №2 від 10.06.2019 витрати на професійну правничу допомогу в сукупності складають 5200 грн. Зокрема, адвокатом підготовлено відзив на позовну заяву та здійснювалося представництво інтересів відповідача у суді.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).
Понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються відповідними платіжними дорученнями: №2163 від 10.06.2019 на суму 2300 грн (авансовий платіж); № 2189 від 01.07.2019 на суму 600 грн та №2245 від 01.08.2019 на суму 2300 грн. Таким чином, понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підтвердженими доказами.
При цьому в силу приписів п.2 ч. 4 ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З огляду на викладене, беручи до уваги факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що позивачем в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 ГПК України не подано суду клопотання про їх зменшення, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на позивача в заявленій відповідачем сумі.
Аналогічних висновків щодо покладення на сторону витрат на професійну правничу допомогу дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 18.12.2018 р. у справі № 910/4881/18 та від 16.01.2019 р. у справі № 922/577/18.
Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Ухвалити додаткове рішення у справі № 902/439/19 щодо понесених відповідачем судових витрат.
3. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.
Повне додаткове рішення складено 17 жовтня 2019р.
Суддя Тварковський А.А.
1 - до справи;