ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р. Справа№ 910/23826/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Гарбузова Т.А. ордер серія КВ№776655 від 19.06.19

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не з`явився

від органу ДВС: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютон Фарма ЛТД", м. Київ

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютон Фарма ЛТД", м. Київ

на дії Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, м. Київ

у справі №910/23826/16 (суддя Боссий В.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютон Фарма ЛТД", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Альба Україна", м. Бориспіль, Київська обл.

про стягнення 23 495 333,10 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі №910/23826/16 в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютон Фарма ЛТД" на дії Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ньютон Фарма ЛТД" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютон Фарма ЛТД" на дії Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевим господарським судом порушені норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки, за твердженням апелянта, державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві зобов`язаний був повернути переплачені кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчим документом (наказ Господарського суду міста Києва №910/23826/16 від 27.04.2017), а лише після цього виносити Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№55175611 від 21.02.2019.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/23826/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (судді доповідача), суддів Тарасенко К.В. та Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютон Фарма ЛТД" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі № 910/23826/16 та признано справу до розгляду на 20.08.19.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням суддів Агрикової О.В. та Тарасенко К.В. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019, справу №910/23826/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу у вищезазначеному складі суду та призначено справу до розгляду на 19.09.2019.

У судовому засіданні 19.09.2019 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютон Фарма ЛТД" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 відкладено на 03.10.2019.

Представники позивача та органу ДВС у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, шляхом направлення ухвали суду за адресами державної реєстрації, що, відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив апеляційний господарський суд задовольнити апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютон Фарма ЛТД" на дії Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановою від 17.11.2017 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрито виконавче провадження ВП№55175611 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.04.2017 №910/23826/16 про стягнення з ТОВ "Ньютон Фарма ЛТД" на користь ПАТ "Банк "Київська Русь" 1 893 612,51 грн.

Постановою від 22.11.2017 державним виконавцем було внесено виправлення до постанови від 17.11.2017, а саме виправлено допущену технічну помилку в сумі яка підлягає стягненню з 1 893 612,51 грн. на 1 718 612, 51 грн.

01.12.2017 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла заява боржника, якою долучено до матеріалів виконавчого провадження платіжні доручення на суму 355 000,00 грн. про перерахування на рахунок стягувача грошових коштів на виконання рішення суду у даній справі (т.3 а.с. 173-177).

11.02.2019 державним виконавцем було внесено розпорядження №55175611 про перерахування грошових коштів у розмірі 1 082 974,57 грн., що надійшли 08.02.2019 на рахунок депозитарних сум при примусовому виконанні наказу №910/23826/16 від 27.04.2017, наступним чином: 984 249,61 грн. - на користь ПАТ "Банк "Київська Русь"; 98 424,96 грн. - виконавчого збору (т.3, а.с. 112).

На підставі платіжного доручення №3386 від 11.02.2019 грошові кошти у розмірі 984 249,61 грн. були перераховані на користь стягувача (т.3, а.с. 40).

21.02.2019 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№55175611 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення.

Апелянт вказує, що під час винесення вказаної постанови державним виконавцем було допущено порушення ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з наявністю у державного виконавця інформації щодо надлишкового стягнення з боржника грошових коштів на виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/23826/16 від 27.04.2017, які перед закінченням виконавчого провадження мали бути повернуті боржникові.

За наслідками розгляду скарги на бездіяльність органу ДВС суд першої інстанції прийшов до висновку щодо необґрунтованості вказаної скарги, у зв`язку з чим відмовив у задоволенні скарги. При цьому суд також зазначив, що скаржником не надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення державним виконавцем вимог чинного законодавства України під час закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням боржником вказаного рішення.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цими висновками суду першої інстанції зважаючи на таке.

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Ч. 3 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягувачу - юридичній особі, стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

За змістом ч.ч. 5, 6 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно ст. 51 цього Закону). Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких такі суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником в іншому виконавчому провадженні). Стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам).

З огляду на викладене, скаржник вказує, що державний виконавець, отримавши інформацію про переплату боржником на користь стягувача грошових коштів, мав повернути суму такої переплати самому боржнику перед закінченням виконавчого провадження 21.02.2019.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Тобто, вимоги Закону України "Про виконавче провадження" покладають обов`язки на сторін виконавчого провадження, до яких, зокрема, віднесено обов`язок своєчасного повідомлення державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.02.2019 боржник звернувся до державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві із супровідним листом, до якого були долучені копії платіжних доручень на підтвердження факту самостійного виконання рішення суду у даній справі та перерахування на рахунок стягувача грошових коштів у розмірі 1 313 612,51 грн.

При цьому, копії платіжних доручень №1914 від 08.06.2017 на суму 25 000,00 грн., №3132 від 22.09.2017 на суму 180 000,00 грн. та №3571 від 30.10.2017 на суму 150 000,00 грн. вже були наявні в матеріалах виконавчого провадження, оскільки долучалися боржником 01.12.2017, та були враховані державним виконавцем під час формування суми заборгованості для примусового стягнення.

Всі інші платіжні доручення, платежі за якими були здійснені боржником у період з 29.01.2018 по 06.12.2018, в матеріалах виконавчого провадження були відсутні, та станом на момент перерахування державним виконавцем залишку заборгованості на рахунок стягнення згідно розпорядження №55175611 від 11.02.2019 державний виконавець не був обізнаний з їх існуванням.

При цьому, суд звертає увагу, що саме на сторони виконавчого провадження (в даному випадку - на боржника) покладено обов`язок зі своєчасного повідомлення державного виконавця про самостійне виконання рішення суду. Відтак, невиконання такого обов`язку має наслідком надлишкове надходження грошових коштів на рахунки стягувача.

Виходячи з положень ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", суд вважає, що орган виконавчої служби в межах здійснення виконавчого провадження не набуває та не може зберегти жодного майна, в тому числі і грошових коштів за рахунок боржника.

Натомість, перерахування коштів стягувачу здійснюється виконавчим органом за відсутності жодних ознак відплатності чи набуття матеріальної вигоди.

Разом з тим, станом на момент звернення боржника із клопотанням про долучення копій платіжних документів та повернення надлишково сплаченої заборгованості (13.02.2019), на рахунках Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві були відсутні грошові кошти ТОВ "Ньютон Фарма ЛТД", які залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами та могли бути повернуті боржникові.

Таким чином, на момент винесення державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.02.2019, державний виконавець не володів та не розпоряджався спірною сумою грошових коштів, вимогу про повернення якої заявлено боржником.

Відтак, на підставі приписів Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві правомірно були вжиті заходи щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 у даній справі.

При цьому, у поданій скарзі скаржником не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення державним виконавцем вимог чинного законодавства України під час закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням боржником вказаного рішення.

Ст. 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо закінчення виконавчого провадження ВП№55175611 є правомірними та такими, що відповідають приписам Закону України "Про виконавче провадження", а тому скарга відповідача на дії старшого державного Сніжинського Т.Є. Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене, доводи апелянта по суті його апеляційної скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ньютон Фарма ЛТД" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі №910/23826/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 у справі №910/23826/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/23826/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено - 15.10.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді М.Л. Яковлєв

Т.П. Козир