ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про задоволення скарги

10.10.2019м. ДніпроСправа № 904/2167/18

За скаргою: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на дії Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця", м. Львів

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м. Дніпро

про стягнення 3 214 193, 29 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

За участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

Представники:

від позивача (скаржника): Бухеник І.Б., довіреність № Ц/6-63/296-18 від 29.12.2018 року, адвокат;

від відповідача: не з`явився;

від ВДВС: Репан Я.О., довіреність № 13.5-34/17839 від 18.09.2019 року, державний виконавець;

вільний слухач: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 29.11.2001 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області, громадянка України.

СУТЬ СПОРУ:

ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (відповідач) про стягнення 3 214 193, 29 грн. (в т.ч.: 2 682 000, 00 грн. - авансовий платіж; 80 276, 29 грн. - пеня; 308 430, 00 грн. - штраф та 143 487, 00 грн. - інфляційні втрати) заборгованості за договором № ЛІТ-/771/НЮ від 13.02.2017 року про надання послуг з капітального ремонту дизеля типу 14Д40 (укладеного між сторонами).

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушенням відповідачем умов вищезазначеного договору в частині здійснення своєчасного ремонту дизельних двигунів та повернення попередньої оплати за договором.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 року у справі № 904/2167/18 позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідача -ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь позивача - ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця: 2 682 000, 00 грн. - заборгованості зі сплаченого авансового платежу; 80 276, 29 грн. - пені; 308 430, 00 грн. - штрафу та 48 212, 90 грн. - витрат на сплату судового збору.

11.10.2018 року було видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 року.

23.09.2019 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга вих. № НЮ-2009 від 19.09.2019 року на дії Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірною і скасувати постанову заступника начальника Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 03.01.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57828503;

- зобов`язати Центральний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області відновити виконавче провадження № 57828503 не пізніше наступного робочого дня з дня одержання відповідного рішення;

- витребувати з Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області виконавче провадження № 57828503.

Розпорядженням Господарського суду Дніпропетровської області № 1628 від 03.10.2019 року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи, у зв`язку з перебуванням судді Васильєва О.Ю. у відпустці.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019 року визначено суддю Бєлік В.Г.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до статті 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Розглянувши скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на дії Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, господарський суд вважає її такою, що підлягає прийняттю до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.10.2019 року прийнято скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на дії Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до розгляду та призначено її розгляд у судове засідання на 10.10.2019 року о 11:40 год.

08.10.2019 року від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" надійшла заява вих. № НЮ-2106 від 04.10.2019 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 09.10.2019 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - відмовлено.

Представник позивача 10.10.2019 подав до канцелярії суду клопотання, яким долучає документи до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але 10.10.2019 надіслав на електронну адресу суду клопотання, в якому просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із звільненням адвоката, який представляв інтереси відповідача в суді та неможливістю невідкладно укласти договір про надання правової допомоги з іншим адвокатом через скрутне фінансове становище підприємства.

Розгляд даної справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Розділу XV (Перехідні положення) Конституції України, відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1та статті 131-2 цієї Конституції, представництво здійснюється виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

У відповідності до положень ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Положеннями частини 4 цієї ж статті встановлено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до частини 1, 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник; при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

За змістом ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частин 1, 2 ,3 статті 61 Господарського процесуального кодексу України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України, а представництва за ордером - законодавством про адвокатуру.

Згідно зі статтею 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Клопотання про відкладення розгляду скарги підписано представником, що не є адвокатом, про що прямо зазначено в цьому клопотанні, що є підставою для залишення такого клопотання без розгляду, як поданого особою, яка не має повноважень його підписувати.

Представник ВДВС у судовому засіданні надав клопотання, яким долучає документи до матеріалів справи.

Статтею 342 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Розглянувши скаргу на дії посадових осіб органів державної виконавчої служби, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити, з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 року у справі № 904/2167/18 позовні вимоги задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідача - ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь позивача - ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця": 2 682 000, 00 грн. - заборгованості зі сплаченого авансового платежу; 80 276, 29 грн. - пені; 308 430, 00 грн. - штрафу та 48 212, 90 грн. - витрат на сплату судового збору.

11.10.2018 року було видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 року.

На підставі заяви стягувача № НЮ-2575 від 22.11.2018 про примусове виконання рішення заступник начальника відділу Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Олійник Ірина Володимирівна винесла постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2018 ВП№ 57828503.

13.12.2018 стягувач направив в Центральний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області заяву № Н-10/5801 про повернення виконавчого документу у виконавчому провадженні № 57828503, яка отримана Центральним ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області 03.01.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, на адресу регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" не надходила постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Так, позивач направив запит №НЗТ-10/4343 від 20.08.2019 з проханням надіслати на адресу регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" постанову про повернення виконавчого документа у виконавчому провадженні № 57828503 разом з оригіналом наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 у справі № 904/2167/18.

Однак, заступник начальника Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Олійник Ірина Володимирівна не надала відповіді на вищевказаний запит.

З матеріалів виконавчого провадження представнику стягувача стало відомо про те, що 03.01.2019 заступник начальника відділу Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Олійник І.В. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження № 57828503, яка винесена згідно із заявою стягувача про виконання боржником вимог виконавчого документа в повному обсязі на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Заявник зазначає, що вказана постанова на адресу стягувача заступником начальника Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в порушення вимог ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" не надсилалась.

Представником Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ця обставина не спростована, доказів отримання стягувачем оспорюваної постанови суду не надано.

На думку скаржника постанова від 03.01.2019 про закінчення виконавчого провадження №57828503 є безпідставною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а також такою, що порушує права стягувача на виконання судового рішення в законний спосіб.

Заявник у скарзі вказує, що регіональна філія "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" жодних заяв та листів про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом не писала та не скеровувала на адресу Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, оскільки борг згідно з рішенням та наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2018 у справі № 904/2167/18 станом на сьогодні не сплачений Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" та не стягнутий з боржника Центральним ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, що підтверджується довідкою від 17.09.2019 № Т-2/2983.

Підставою для закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначає наявний в матеріалах виконавчого провадження № 57828503 лист регіональної філії "Львівська залізниця" № Н-10/5797 від 13.12.2018, з проханням закінчити виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Однак, заявник зазначає, що цей лист є підробленим, номер документу не відповідає дійсності, оскільки вказаний номер в регіональній філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" присвоєно зовсім іншому документу. Крім цього, такий лист керівниками регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" не підписувався та не скеровувався на адресу Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Також, у матеріалах виконавчих проваджень відсутні докази про направлення вказаного листа регіональною філією "Львівська залізниця".

Суд, з цього приводу зазначає наступне.

Докази надаються особами, що беруть участь у справі, тобто обов`язок доказування фактів, що складають предмет доказування, лежить на учаснику процесу, який на такі обставини посилається. Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Належність доказів являє собою спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Ця вимога звернена до господарського суду, який зобов`язаний відібрати тільки докази, що володіють властивістю належності, виключивши з процесу доказування докази, які не мають значення для справи, наявність яких ускладнює процес доказування, встановлення дійсних обставин справи, затягує процес розгляду й вирішення спору.

Для перевірки достовірності поданих суду документів та факту використання підроблених документів може бути призначено судову експертизу.

Однак, матеріали справи не містять висновку експертної установи, щодо встановлення факту підроблення документу, в даному випадку листа № Н-10/5797 від 13.12.2018 про закінчення виконавчого провадження.

Суд самостійно не встановлює справжність документів та не визначає чи має конкретний документ факт підроблення.

Відповідно до п.9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Отже, у разі самостійного виконання боржником рішення щодо повної фактичної виплати Стягувачу суми коштів, на користь якого ухвалено рішення суду, боржник зобов`язаний надати виконавцю платіжний документ (квитанцію, платіжне доручення з відміткою банку про перерахування, тощо), який підтверджує сплату коштів Стягувачу.

Проте станом на час винесення оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження № 57828503 відсутні докази виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2167/18 Боржником добровільно або в примусовому порядку, межах виконавчого провадження.

Таким чином, рішення про закінчення виконавчого провадження оформлене постановою від 03.01.2019 з посиланням на п.9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (фактичне виконання рішення суду в повному обсязі.), винесено безпідставно.

Вимогами ст. 1291 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 342 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на дії Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 232 - 236, 342 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на дії Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задовольнити.

2. Визнати неправомірною і скасувати постанову заступника начальника Центрального ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 03.01.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 57828503.

3. Зобов`язати Центральний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області відновити виконавче провадження № 57828503 не пізніше наступного робочого дня з дня одержання відповідного рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, але може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.10.2019.

Суддя В.Г. Бєлік