СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа № 1531з-19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Россолов В.В. , суддя Слободін М.М.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників:

від C(Ф)Г Юпітер: Камінська А.А., ордер, адвокат

від ГУ Держгеокадастру у Харківській області: Загурська А.В., довіреність

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків (вх. № 2660 Х/1)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.08.2019р.(суддя Прохоров С.А.)

у справі №1531з-19,

за заявою Селянського (фермерського) господарства Юпітер, м. Богодухів Харківської області

про забезпечення позову до подання

позовної заяви Селянським (фермерським) господарством Юпітер, м. Богодухів Харківської області

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків

про визнання незаконними дій та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство «Юпітер» звернулось до господарського суду Харківської області з заявою (вх.№ 1531 від 15.08.2019 р.) про забезпечення позову (до подання позовної заяви), якою просило суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом: зупинення дії наказу Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області №6783-СГ від 08.08.2019 року про впорядкування земельно-облікових відомостей; зобов`язання Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області утриматись від дій, пов`язаних з припиненням права користування С(Ф)Г Юпітер земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 30,0700 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ХР-04-00-000910, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 231 від 28 липня 1997 року, у тому числі утриматись від дій, пов`язаних з передачею земельної ділянки до земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, від дій пов`язаних із внесенням відповідних змін до земельно-облікових відомостей та від дій, пов`язаних з передачею права користування іншим землекористувачам.

В обґрунтування заяви С(Ф)Г "Юпітер" посилався на те, що 08.08.2019 року Головним Управлінням Держгеокадастру у Харківській області був виданий наказ №6783-СГ про впорядкування земельно-облікових відомостей, яким припиняється право постійного користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 30,0700 га, для ведення селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ХР-04-00-000910, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №231 від 28 липня 1997 року. Зазначену земельну ділянку віднесено до земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, а державний акт на право постійного користування землею серії ХР-04-00-000910 визнано таким, що втратив чинність.

На переконання заявника, означений наказ прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, та є таким, що порушує права С(Ф)Г Юпітер на користування зазначеною земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 30,0700 га, яку він обробляв на протязі 26 років, у зв`язку з чим заявник має намір звернутися до господарського суду Харківської області з позовом про його скасування. Зазначає, що не зважаючи на те, що право постійного користування земельною ділянкою в судовому порядку не припинено, п.4 наказу зобов`язано керівника відділу забезпечити внесення відповідних змін до земельно-облікових відомостей, що може мати незворотний характер, оскільки земельна ділянка буде передана у користування іншому користувачу, що, окрім втрати права користування, призведе до понесення С(Ф)Г «Юпітер» великих майнових втрат, в т.ч. у зв`язку з неможливістю зібрання вирощеного господарством врожаю соняшнику та сої. Виконання посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Харківській області наказу №6783-СГ від 08.08.2019року, на думку заявника, призведе до утруднення або неможливості захисту та відновлення прав С(Ф)Г «Юпітер».

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.08.2019р. у справі №1531з-19 задоволено заяву СФГ " Юпітер" про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви вх. № 1531з-19 від 15.08.2019.

Зупинено дію наказу Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області №6783-СГ від 08 серпня 2019 року про впорядкування земельно-облікових відомостей.

Зобов`язано Головне Управління Держгеокадастру у Харківській області утриматись від дій, пов`язаних з припиненням права користування СФГ Юпітер () земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 30,0700 га., яка розташована за межами населених пунктів на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ХР-04-00-000910, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №231 від 28 липня 1997 року, у тому числі утриматись від дій, пов`язаних з передачею земельної ділянки до земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, від дій пов`язаних із внесенням відповідних змін до земельно-облікових відомостей та від дій, пов`язаних з передачею права користування іншим землекористувачам.

Суд дійшов висновку про наявність зв`язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, з яким заявник планував звернутися до суду, співмірність заходів із заявленими позивачем вимогами, на забезпечення яких позивач просить їх вжити, оскільки вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду та подальшого здійснення господарської діяльності заявником. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову, у разі задоволення позову істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 16.08.2019 р. у справі №1531з-19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви С(Ф)Г Юпітер про забезпечення позову.

Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи. Наголошує на тому, що маючи намір звернення до господарського суду Харківської області з позовом про скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харкiвськiй областi №6783-СГ вiд 08.08.2019 року, заявник у позові не порушує питання щодо визнання за ним права власності чи користування на земельну ділянку, якої стосується зазначений наказ, а тому у разi скасування наказу жодних прав позивача відновлено не буде, оскiльки Селянське (фермерське) господарство «Юпітер» не є анi власником, ані землекористувачем земельної ділянки. Відтак, на думку скаржника, заявник має намір звернутися до суду з позовом за захистом неiснуючого права на земельну ділянку.

Зазначає, що між сторонами існує лише спір щодо законності наказу Головного управління Держгеокадастру у Харкiвськiй області від 08.08.2019 року № 6783-СГ про впорядкування земельно-облiкових відомостей, який стосується майнового права померлої фізичної особи - колишнього голови С( ОСОБА_1 )Г «Юпітер» ОСОБА_2 , право постійного користування якою зазначеним наказом припинено, та не стосується майнових прав позивача ані як власника, ані як користувача земельної ділянки.

Таким чином, за висновком Головного управління Держгеокадастру у Харківський області, постановлена судом ухвала не забезпечує принципу відповідності заходів забезпечення позову розумності, обґрунтованості та адекватності вимогам самого позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Склярук О.І., Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.08.2019 р. у справі № 1531з-19; встановлено строк для подання Селянським (фермерським) господарством Юпітер відзиву на апеляційну скаргу; призначено розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.08.2019 р. у справі № 1531з-19 на 26.09.2019 р. о 12:20год.

Селянське (фермерське) господарство Юпітер, проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 16.08.2019 р. у справі № 1531з-19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заявником зауважено, що у провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/2751/19 за позовом Селянського (фермерського) господарства «Юпітер» до Головного управління Держгеокадастру у Харкiвськiй області про визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харкiвськiй області № 6783-СГ від 08.08.2019 року, визнання права постійного користування на земельну ділянку площею 30,0700 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області ( на підтвердження надано копію ухвали господарського суду Харківської області від 04.09.2019року у справі № 922/2751/19, копію позовної заяви).

Вважає твердження апелянта, що оспорювана ухвала не містить мотивів щодо наявності правового зв`язку між вимогами про скасування наказу та заходами забезпечення позову такими, що спростовуються мотивувальною частиною ухвали.

Зазначає, що в заяві про вжиття заходів забезпечення позову заявником наводилися підстави необхідності забезпечення позову, оскільки зміст наказу Головного управління Держгеокадастру у Харкiвськiй області № 6783-СГ від 08.08.2019 року дає підстави вважати, що у разі незастосування заходів забезпечення позову земельна ділянка буде передана в користування іншій особі, у зв`язку з чим господарством буде втрачене як право користування земельною ділянкою, яку він обробляв на протязі 26 років, так і врожай вирощений на земельній ділянці на момент вжиття заходів забезпечення позову, що призведе до надвеликих матеріальних збитків та зупинення діяльності С(Ф)Г «Юпітер».

Зауваження апелянта, що С(Ф)Г не є землекористувачем земельної ділянки, на думку заявника стосується розгляду справи по суті, і саме з цього приводу С(Ф)Г «Юпітер» звернулося з позовною заявою до суду. При цьому зазначив, що ГУ Держгеокадастру у Харківській області не заперечувало проти сплати С(Ф)Г «Юпітер» платежів до бюджету за користування зазначеною земельною ділянкою, що свідчить про визнання Управлінням права користування С(Ф)Г «Юпітер» спірною земельною ділянкою.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005р. по справі №1-17/2005, С(Ф)Г «Юпітер» не мав обов`язку переоформлювати земельну ділянку, яка надана в постійне користування в 1997 роцi для ведення фермерського господарства, і правові наслідки щодо цього відсутні.

26.09.2019 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшла заява (вх.№9163 від 26.09.2019) про відвід судді Східного апеляційного господарського суду Слободіна ОСОБА_3 . від розгляду апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на ухвалу господарського суду Харківської області у справі №1531з-19.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 р. у справі №1531з-19 визнано необґрунтованою заяву Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вх.№9163 від 26.09.2019) про відвід судді Східного апеляційного господарського суду ОСОБА_4 . від розгляду апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.08.2019р. у справі №1531з-19. Зупинено провадження у справі №1531з-19 для вирішення питання про відвід судді Східного апеляційного господарського суду Слободіна М.М. у порядку, визначеному ст.39 Господарського процесуального кодексу України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2019 р. для розгляду заяви про відвід визначено суддю Східного апеляційного господарського суду Попкова Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.09.2019р. відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про відвід судді Східного апеляційного господарського суду ОСОБА_5 М ОСОБА_6 у справі № 1531з-19.

27.09.2019року від С(Ф)Г «Юпітер» до суду надійшло клопотання про долучення до справи: копії звернення до ГУ Держгеокадастру у Харківській області про надання ділянки у користування; копії звернення Асоціації фермерів та приватних землевласників Богодухівського району до Президента України; копії адвокатського запиту та відповіді ГУ Держгеокадастру у Харківській області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.10.2019р. поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.08.2019р. у справі № 1531з-19; призначено розгляд апеляційної скарги на 09.10.2019 р. об 11:30год.

У зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Склярук О.І., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Дучал Н.М., судді Россолов В.В., Слободін М.М.

У судовому засіданні 09.10.2019року оголошувалася перерва до 15.10.2019року о 12:20год.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник Селянського (фермерського) господарства Юпітер просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 16.08.2019 р. у справі № 1531з-19 залишити без змін.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За положеннями ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали оскарження ухвали, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або мав намір звернення до суду.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.ч.3,4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України).

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Отже, питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду, захисту прав та інтересів позивача (заявника) у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Оскільки заявник у заяві про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви у справі вказував на подальше звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18, в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.11.2018 року у справі № 915/508/18, тощо.

При цьому, колегією суддів враховується, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів особи, що звернулася до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між ними та предметом позову.

З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що 08 серпня 2019 року Головним Управлінням Держгеокадастру в Харківській області був виданий наказ №6783-СГ про впорядкування земельно-облікових відомостей, яким припиняється право постійного користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 30,0700 га, для ведення селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ХР-04-00-000910, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №231 від 28 липня 1997 року, у зв`язку із смертю користувача земельної ділянки гр. ОСОБА_2 Зазначену земельну ділянку віднесено до земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, а державний акт на право постійного користування землею серії ХР-04-00-000910 визнаний таким, що втратив чинність. Зобов`язано керівника відділу забезпечити внесення відповідних змін до земельно-облікових відомостей.

Заявник наполягав, що після отримання засновником фермерського господарства державного акту на право постійного користування землею та реєстрації Селянського (фермерського) господарства «Юпітер», обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснювало фермерське господарство, яке користується зазначеною ділянкою до цього часу, про що свідчать надані до заяви документи, в т.ч. звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019року, тощо.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі N1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

За змістом процесуального законодавства, захисту в господарському суді підлягає порушене суб`єктивне право та охоронюваний законом інтерес.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі N1-10/2004 поняття "охоронюваний законом інтерес" слід розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивно і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно з положеннями ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується ( ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Судова колегія зауважує, що вжиття викладених у заяві заходів забезпечення позову не зумовлює жодним чином фактичного вирішення спору по суті, оскільки спрямоване виключно на збереження існуючого становища С( ОСОБА_1 ) ОСОБА_7 до вирішення спору, недопущення негативних наслідків для позивача у разі задоволення позову, є тимчасовим заходом, який не вирішує наявності будь-якого права, а покликаний лише на зупинення (на період вирішення спору) вчинення дій, які можуть мати відповідні юридичні наслідки.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

У справі "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про адекватність та співмірність зазначених заявником заходів забезпечення з майбутнім позовом (який на час апеляційного провадження вже поданий та розглядається судом). Невжиття ж таких заходів забезпечення, у разі задоволення позовних вимог, може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту прав заявника (позивача), оскільки він не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що потягне за собою додаткові витрати.

Колегія суддів погоджується із доводами суду щодо доцільності вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, оскільки за результатами віднесення земельної ділянки до земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення та внесення відповідних змін до земельно-облікових відомостей, земельна ділянка може бути передана у користування іншим користувачам вже під час розгляду справи, що у такому випадку може мати наслідком понесення заявником матеріальних втрат, враховуючи здійснення ним господарської діяльності на зазначеній земельній ділянці.

Твердження апелянта про неспівмірність заходів забезпечення позову судова колегія вважає помилковими, оскільки застосовані судом заходи лише тимчасово унеможливлюють виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Харкiвськiй області № 6783-СГ від 08.08.2019 (у разі відмови позивачеві у задоволенні позовних вимог).

Враховуючи подання 23.08.2019року С(Ф)Г «Юпітер» до господарського суду Харківської області позовної заяви до Головного управління Держгеокадастру у Харкiвськiй області про визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харкiвськiй області № 6783-СГ від 08.08.2019 року, визнання права постійного користування на земельну ділянку площею 30,0700 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області (ухвалою господарського суду Харківської області від 04.09.2019року у справі № 922/2751/19 відкрито провадження у справі), безпідставним є зауваження апелянта про існування між сторонами спору лише щодо законності наказу.

Всі інші доводи апелянта є необґрунтованими, оскільки обставини наявності чи відсутності у С(Ф)Г «Юпітер» права користування спірною земельною ділянкою, а також обставини порушення цього права відповідачем є предметом розгляду справи по суті, тоді як при вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд здійснює лише відповідні процесуальні дії та не наділений повноваженнями щодо вирішення спору між сторонами.

Правомірність звернення С(Ф)Г «Юпітер» з позовом може бути встановлена лише за результатами вирішення спору по суті, та не може визначатися на стадії розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами, та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Твердження заявника апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 16.08.2019 року у справі № 1531з-19.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд ухвали господарського суду Харківської області від 16.08.2019р. у справі № 1531з-19 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.08.2019р. у справі № 1531з-19 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 16.08.2019 року у справі №1531з-19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.10.2019року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя В.В. Россолов

Суддя М.М. Слободін