ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.10.2019 м. Ужгород Справа № 907/355/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства "Чілдрен-Продукт", м. Бровари

до відповідача приватного підприємства "Укрпромбуд-Б", м. Мукачево

за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Славутицької міської ради, м. Славутич

про стягнення 83139,37 грн.

та за зустрічним позовом приватного підприємства "Укрпромбуд-Б", м. Мукачево

до відповідача 1 приватного підприємства "Чілдрен-Продукт", м. Бровари

до відповідача 2 виконавчого комітету Славутицької міської ради, м. Славутич

про визнання договору недійсним та повернення в попередній стан

секретар судового засідання - Штундер Д.Л.

За участю представників сторін:

від позивача (за первісним позовом) - не з`явився;

від відповідача (за первісним позовом) -

від третьої особи - не з`явився;

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Приватне підприємство "Чілдрен-Продукт" звернулося до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача - приватного підприємства "Укрпромбуд-Б" суму боргу в розмірі 74169,20 грн., який виник внаслідок невиконання ним своїх зобов`язань по Договору № 99 від 16 квітня 2018 року, покликаючись на статті 526, 530, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України. Крім суми боргу, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення з відповідача також 2440,69 грн. трьох відсотків річних (за період: 06.05.2018 до 11.06.2019) та 6529,48 грн. втрат від інфляції (за період: з червня 2018 до квітня 2019).

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 1921,00 грн. сплаченого судового збору та 4750,00 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 19 червня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору; встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

У встановлений судом строк для подання відзиву на позов, окрім відзиву на позов, приватне підприємство "Укрпромбуд-Б" подало до суду зустрічну позовну заяву до приватного підприємства "Чілдрен-Продукт" та виконавчого комітету Славутицької міської ради про визнання договору про надання послуг №99 від 16 квітня 2018 року недійсним та стягнення (повернення) 30000,00 грн., сплачених на його виконання, покликаючись на ст. ст. 92, 216, 237, 241 Цивільного кодексу України, п. п. 8.3 Статуту підприємства.

Після усунення виявлених у ній недоліків ухвалою суду від 15.07.2019 зустрічну заяву прийнято до спільного розгляду та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі № 907/355/19.

Попередній розрахунок понесених позивачем за зустрічним позовом судових витрат становить суму 1921,00 грн. сплаченого судового збору.

Відповідач 1 за зустрічним позовом надіслав відзив на позов, яким з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі.

В свою чергу позивач (відповідач за первісним позовом) надав свої заперечення на відзив.

Відповідач 2 за зустрічним позовом (третя особа- за первісним) - Славутицька міська рада подала клопотання, яким позовні вимоги за зустрічним позовом заперечує, при цьому розгляд справи просить здійснити за наявними у ній матеріалами без участі уповноваженого представника. Правом надати суду відзив на позов відповідач 2 не скористався, на виклик суду жодного разу не з`явився.

Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду були надіслані на його офіційну юридичну адресу та ним отримані), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем 2 відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними та долученими учасниками в ході підготовчого провадження матеріалами.

АРГУМЕНТІ СТОРІН.

За первісним позовом.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив суму боргу в розмірі 74169,20 грн., який виник внаслідок невиконання ним своїх зобов`язань по трьохсторонньому Договору № 99 від 16 квітня 2018 року, тому просить стягнути її в примусовому порядку. Крім суми боргу, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення з відповідача також 2440,69 грн. трьох відсотків річних (за період: 06.05.2018 до 11.06.2019) та 6529,48 грн. втрат від інфляції (за період: з червня 2018 до квітня 2019).

Заперечення відповідача.

Стверджує, що про укладення спірного договору йому стало відомо з позовної заяви приватного підприємства « Чілдрен-Продукт», тоді ж стало відомо і про сплату 30000,00 грн. на його виконання. Підписання договору було виключно особистою ініціативою директора підприємства, яке здійснено з перевищенням ним власних службових повноважень, оскільки повноваження на укладення правочинів самостійно обмежуються Статутом підприємства сумою не більше 50000,00 грн., ціна ж Договору № 99 від 16 квітня 2018 року натомість складає 104169,20 грн.

Крім того, пунктом 2.3 Договору, сторони обумовили, що відповідальність, за оплату вартості наданих за цим договором послуг несе Замовник послуг - виконавчий комітет Славутицкої міської ради Київської області.

Пояснення третьої особи

Третя особа пояснень по суті спору не надала.

За зустрічним позовом

Приватне підприємство « Укрпромбуд-Б» вважає, що договір про надання послуг №99 від 16 квітня 2018 підлягає визнанню недійсним, а кошти в сумі 30000,00 грн., сплачені на його виконання - стягненню з приватного підприємства «Чілдрен-Продукт» з огляду на те, що, по-перше, його укладення та, відповідно, виконання призвело до не обґрунтованих збитків підприємства; по-друге, такий договір укладений директором з перевищенням своїх службових повноважень; рішення ж про схвалення такого договору в подальшому також не існує.

Крім того, заявляючи вимогу про визнання договору недійсним, просить також застосувати наслідки такої недійсності правочину та стягнути сплачені директором товариства на його виконання кошти в розмірі 30000,00 грн.

Заперечення відповідача 1.

Посилання позивача на стару редакцію статуту вважає безпідставною.

Твердження про те, що товариству стало відомо про укладений договір лише у зв`язку із заявленням позову, вважає сумнівним, оскільки підписант його-директор ОСОБА_1 , являється керівником ПП «Укрпромбуд-Б» з 17.01.2011 до сьогоднішнього часу, і є його співзасновником, частка якого складає 35 %, що в грошовому еквіваленті становить З0000,00 грн.

Трактування положень статуту щодо обмежень повноважень директора, на його думку, є неоднозначним. Доказів про формування статуту позивачем також подано не було.

Заперечення на відповідь на відзив відповідача 1

Обмеження повноваження директора укладати договори, угоди, правочини на суму, що перевищує 50% Статутного капіталу, виключно після їх затвердження загальними зборами Учасників, обумовлювались як Статутом приватного підприємства «Укрпромбуд-Б» в ред. від 28 жовтня 2016 року, так і Статутом підприємства в ред. від 15 лютого 2018 року - п.8.3. пп.8.3.13, абз. 5.

Посилання в зустрічній позовній заяві на стару редакцію статуту спростовується технічною опискою при наборі її тексту, що, однак, не впливає на суть та підстави позову.

Зі змісту оспорюваного договору не вбачається необхідності надання відомостей про формування статутного капіталу приватного підприємства «Укрпромбуд-Б».

В оспорюваному договорі зазначено, що директор підприємства діє на підставі Статуту, що означає про обізнаність учасників договору про зміст прав директора такого.

Рішення зборів учасників підприємства про схвалення оспорюваної угоди немає, що свідчить про відсутність внутрішньої волі юридичної особи на його укладення, а тому такий договір слід визнати недійсним.

Заперечення відповідача 2

Відповідач заперечивши проти задоволення зустрічного позову, відзиву суду на направив.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

16 квітня 2018 року між виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області (замовником), приватним підприємством «Чілдрен-Продукт» (виконавець) та приватним підприємством «Укрпромбуд -Б» (платник) був укладений договір про надання послуг № 99, за умовами якого виконавчий комітет Славутицької міської ради Київської області доручає, виконавець - надає замовнику послуги з гарячого харчування в період з 25 до 28 квітня 2018 року включно 280 особам, а платник - оплачує визначені цим договором послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Розділом 4 Договору, сторони погодили, що за надані послуги платник оплачує виконавцю 104169,20 грн. з ПДВ. Оплата проводиться за результатами наданих послуг після підписання акту виконаних робіт; підставою для оплати наданих послуг є належним чином підписаний сторонами акт приймання-передачі наданих послуг. Платіж здійснюється протягом 5-ти календарних діб з дати підписання сторонами акту.

30 квітня 2018 року сторонами договору підписано Акт № 1 виконаних робіт, яким вони підтвердили виконання умов договору про надання послуг з гарячого харчування кількості 280 осіб в повному обсязі та належній якості, загальна вартість яких становить 104169,20 грн. Сторони також підтвердили, що взаємних претензій не мають, а також те, що Акт є підставою для оплати.

У встановлений договором строк, платник надані виконавцем замовнику послуги в повному обсязі не оплатив, перерахувавши на виконання договору лише 30000,00 грн. (платіжні доручення № 888 від 31.05.2018 року на суму 10000,00 грн., № 854 від 10.05.2018 на суму 10000,00 грн. та №837 від 03.05.2018 року на суму 10000,00 грн.).

Не відреагував відповідач (за первісним позовом) і на направлену йому 10.05.2019 року претензію, внаслідок чого підприємство звернулося до суду з вимогою стягнути суму боргу в судовому порядку.

Крім суми боргу, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення з відповідача також 2440,69 грн. трьох відсотків річних (за період: 06.05.2018 до 11.06.2019) та 6529,48 грн. втрат від інфляції (за період: з червня 2018 до квітня 2019).

В свою чергу, відповідач - Приватне підприємство «Укрпромбуд-Б» звернулося до суду з зустрічною позовною заявою про визнання Договору № 99 від 16 квітня 2018 року недійсним. Підставою позову є факт перевищення директором підприємства (підписантом) визначених статутом повноважень при укладенні договору. Крім того. просить суд застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути плачені підприємством на його виконання кошти в розмірі 30000,00 грн.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Питання договірних правовідносин в України регулюється положеннями розділом 2 «Особи» та гл.16 «Правочини», гл. 17 «Представництво» розділу 4 Цивільного кодексу, гл.20 «Господарські договори» Господарського кодексу.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 203 Цивільного кодексу України унормовано, зокрема, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта. Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов`язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє в межах своєї компетенції без довіреності.

Статтею 241 ЦК України визначено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України ).

В преамбулі спірного договору про надання послуг № 99 від 16 квітня 2018 р. зазначено про те, що від імені приватного підприємства «Укрпромбуд-Б» підписав директор ОСОБА_2 , який діяв на підставі Статуту, що, свідчить про те, що контрагенти за спірним договором - приватне підприємство «Чілдрен-Продукт» та виконавчий комітет Славутицької міської ради Київської області були обізнані зі Статутом приватного підприємства «Укрпромбуд-Б», зокрема у частині, яка стосується відповідних повноважень осіб, які діють від імені цього підприємства, в тому числі були обізнані про наявність обмежень повноважень директора підприємства на укладення правочинів, сума яких не дозволяє директору підприємства підписувати їх від імені підприємства без відповідного дозволу.

Наведене доводить те, що відповідачі за зустрічним позовом були обізнані щодо наявних у директора приватного підприємства «Укрпромбуд-Б» обмежень повноважень.

Так, відповідно до пп. 8.2.1 Статуту приватного підприємства «Укрпромбуд-Б» в ред. від 28 жовтня 2016 р., що була чинною на день укладення оспорюваного договору, вищим органом управління Підприємства є загальні збори Учасників.

Підпунктом 8.3.1 Статуту підприємства визначено одноособовий виконавчий орган - директор, який здійснює поточне керівництво підприємством. Зокрема, директор має право укладати договори, угоди, правочини на суму, що перевищує 50% Статутного капіталу, виключно після їх затвердження загальними зборами Учасників.

Поряд з цим, статутний капітал підприємства становить 100000,00 грн.( п.6.1 зазначеного Статуту).

Таким чином, сума договору, до якої директор має право укладати правочини самостійно становить не більше 50000,00 грн.

Сума оплати за надання послуг харчування по Договору № 99 від 16 квітня 2018 року становить 104169, 20 грн.

3 наведеного вбачається, що на момент укладення оспорюваного договору директор приватного підприємства ОСОБА_1 . діяв поза межами наданих йому повноважень.

Відповідного рішення загальник зборів учасників підприємства, щодо затвердження спірного договору № 99 від 16 квітня 2018 року матеріали справи не містять.

З огляду на це, суд доходить висновку, що при укладенні тристороннього договору приватне підприємство «Чілдрен-продукт» та виконавчий комітет Славутицької міської ради Київської області належним чином не перевірили повноваження директора приватного підприємства «Укрпромбуд - Б» на укладання завідомо збиткового для останнього договору та уклали цей договір без рішення загальних Зборів учасників підприємства, що в свою чергу свідчить про відсутність внутрішньої волі юридичної особи на укладення цього правочину.

Слід зазначити, що припис абзацу першого ч.3 ст. 92 ЦК України зобов`язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може браги до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента (правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі №906/100/17 та від 12.06.2018 року у справі №927/976/17).

При оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення.

Акт виконаних робіт від 30 квітня 2018 року, як підстава для оплати, підписаний директором приватного підприємства «Укрпромбуд-Б», в якого буди відсутні повноваження на вчинення дій по схваленню правочину. Кошти в загальній сумі 30000,00 грн., які були перераховані приватному підприємству «Чілдрен - Продукт» в період з 03 травня по 10 травня 2018 р. також вчинені директором підприємства через електронну систему «Клієнт-Банк».

За таких обставин вчинення дій, направлених на схвалення правочину безпосередньо особою, яка уклала правочин із перевищенням повноважень, та з подальшим здійсненням нею переказу отриманих за таким правочином грошових коштів не може свідчити про схвалення правочину особою, від імені якої було укладено договір, у розумінні статті 241 ЦК України, тобто правочин вчинено особою за відсутності відповідних повноважень та в подальшому здійснено дії, які свідчать про подальше схвалення правочину від імені юридичної особи, тією ж особою.

При оцінці доказів судом враховано також наступне. За загальним правилом договір має відповідати загальним засадам цивільного законодавства, серед яких є справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

Відповідно до ч. ч.2, 3 ст.13 ЦК, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Укладаючи договір, контрагенти повинні діяти добросовісно, дотримуватися принципу справедливості - не вносити до договору положень, які б ставили іншу сторону в украй невигідне становище.

Таким чином незважаючи на принцип свободи договору, визначення умов договорів повинне відбуватись у певних межах, якими виступають загальні засади цивільного законодавства України.

Приватне підприємство «Укрпромбуд - Б» уклало договір про оплату харчування осіб, в зв`язку з чим понесло не обґрунтовані збитки, чим поставило себе в край невигідне становище, що підтверджує той факт, що такі дії були вчинені за ініціативою директора підприємства з перевищенням власних службових повноважень.

Наведеними висновками суду спростовуються заперечення відповідача 1, відтак, договір № 99 від 16.04.2018 слід визнати недійсним.

В ході судового розгляду, відповідач 2 також не спростував доводів зустрічної позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за зустріним позовом є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, в той час як в задоволенні первісного позову слід відмовити повністю.

Щодо стягнення на виконання договору коштів

За приписами п.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до п.5 ст. 216 ЦК України, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

За таких обставин, з огляду визнання судом вказаного договору недійсним заявлена первісна вимога про стягнення на його виконання коштів разом з проведеними нарахуваннями за їх несвоєчасну сплату, задоволенню не підлягає.

Натомість, вже сплачені кошти позивачем у розмірі 30000,00 грн. підлягають поверненню особі, яка їх сплатила, тобто вимога про стягнення з відповідача 1 вказаної суми підлягає до задоволення повністю.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, за первісним позовом судові витрати покладаються на позивача за первісним позовом.

За зустрічним позовом: судові витрати у вигляді сплати судового збору за вимогу про визнання договору недійсним на суму 1921,00 грн. покладаються на відповідачів в рівних долях, за вимогу про стягнення коштів - на відповідача 1 за зустрічним позовом.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Судові витрати за первісним позовом покласти на позивача за первісним позовом.

3. Зустрічний позов задовольнити повністю.

4. Визнати договір про надання послуг № 99 від 16 квітня 2018 року, укладений між виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області (07100 Київська обл., м. Славутич, Центральна площа, буд. 7, ), приватним підприємством «Чілдрен-Продукт»(07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Олімпійська, буд. 10-А. кв. 8, ) та приватним підприємством «Укрпромбуд -Б»(89601, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Ілони Зріні, буд. 43 А, ) недійсним.

5. Стягнути з приватного підприємства «Чілдрен-Продукт»(07403, Київська обл., м. Бровари, ул. Олімпійська, буд. 10-А. кв. 8, ) на користь приватного підприємства «Укрпромбуд -Б»(89601, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Ілони Зріні, буд. 43 А, ) 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок), сплачених на виконання Договору № 99 від 16.04.2018, а також 2881,50 грн.(Дві тисячі вісімсот вісімдесят одна гривня 50 коп.) на відшкодування сплаченого судового збору за зустрічним позовом.

6. Стягнути з виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області (07100 Київська обл., м. Славутич, Центральна площа, буд. 7, ) на користь приватного підприємства «Укрпромбуд -Б»(89601, Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Ілони Зріні, буд. 43 А, ) 960,50 грн. (Дев`ятсот шістдесят гривень 50 коп.) на відшкодування сплаченого судового збору за зустрічним позовом.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.10.2019.

Суддя Л.В. Андрейчук