ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2019 р. Справа№ 910/3840/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представників:

від позивача - Столяренко О.В., Бідний Є.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амальгама люкс"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 27.06.2019 (повний текст складено 17.07.2019, суддя Мандриченко О.В.)

у справі №910/3840/19

за позовом компанії Юнілевер Н.В. (Unilever N.V.), Королівство Нідерландів,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Амальгама люкс"

2. Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

про дострокове припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулася компанія компанії Юнілевер Н.В. з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амальгама люкс" (відповідач-1) та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (відповідач-2) про припинення достроково дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 41290 повністю для всіх товарів і послуг, зазначених у свідоцтві з 26.03.2019 та зобов`язання відповідача-2 внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про дострокове припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 41290 повністю для всіх товарів і послуг, зазначених у свідоцтві з 26.03.2019.

Також, відповідач-1 подав заяву про розподіл судових витрат, відповідно до якої просив стягнути в позивача на користь відповідача-1 понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи у загальному розмірі 100000,00 грн.

Відповідач-1 просив також покласти на позивача витрати по оплаті експертизи, що була проведена на замовлення відповідача-1 в сумі 11775,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 у справі №910/3840/19 в задоволені позову відмовлено повністю.

Суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні дійшов висновку про покладення судових витрат у справі на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, втім відмовив у стягненні витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача з огляду на не підтвердження права представника відповідача-1 Білицького Пилипа Вікторовича на зайняття адвокатською діяльністю за відсутності відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України про нього як адвоката. В частині стягнення витрат на проведення експертизи мотивовано тим, що висновок № 158 від 23.04.2019 не прийнято судом в якості належного доказу у справі, а відтак витрати по оплаті вартості такої експертизи стягненню з позивача не підлягають.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач-1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 у справі №910/3840/19, доповнивши її реченням наступного змісту: "Стягнути з Юнілевер Н.В. (Unilever N.V.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амальгама люкс" понесені судові витрати, пов`язані із розглядом справи №910/3840/19 у загальному розмірі 100000,00 грн"; стягнути з Юнілевер Н.В. (Unilever N.V.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амальгама люкс" понесені судові витрати, пов`язані з переглядом справи №910/3840/19 у Північному апеляційному господарському суді у загальному розмірі 36021,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно оцінені докази, надані відповідачем-1, а саме висновок експерта, що призвело до помилкової відмови у стягненні судових витрат на проведення судової експертизи. Також, апелянт зазначив про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права при вирішенні питання про стягнення з позивача понесених відповідачем-1 судових витрат, пов`язаних з оплатою на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/3840/19, розгляд справи призначено на 17.09.2019.

У відповідності до ч. 10 ст. 32 ГПК України та згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 для розгляду справи № 910/3840/19, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Остапенка О.М., Грека Б.М., сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Пантелієнко В.О., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 постановлено здійснювати розгляд справи № 910/3840/19 по суті спочатку колегією суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Пантелієнко В.О., Отрюх Б.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 17.09.2019 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 17.09.2019 оголошувалась перерва до 24.09.2019 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до приписів статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до пунктів 1, 5, 6 статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

З приводу зазначеного питання висловлювався і Конституційний Суду України, так, пунктом 3.2 рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Також Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті 3, статті 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Отже, з викладеного слідує, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, в тому числі за наявності заперечень учасника справи, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до частини четвертої статті 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно з приписами статті 129 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як було зазначено вище, у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції дійшов висновку про покладення судових витрат на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, що на думку колегії суддів є правомірним з огляду на відмову в задоволенні позову.

Втім, відмова у стягненні заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката Білицького П.В., на переконання судової колегії, помилково обґрунтована лише відсутністю відомостей про адвоката в Єдиному реєстрі адвокатів України, а відтак і не підтвердження права на зайняття ним адвокатською діяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

За змістом ст. 17 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.

Відомості, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру адвокатів України, включаються до нього не пізніше дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону відповідної інформації, крім випадків, установлених цим Законом.

Порядок ведення Єдиного реєстру адвокатів України затверджується Радою адвокатів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

З огляду на зазначені норми матеріального та процесуального права, належить дійти висновку, що адвокат для підтвердження свого статусу подає суду лише свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, при цьому ГПК України не вимагає від представника, який є адвокатом, подати відповідний витяг з Єдиного реєстру адвокатів України.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді даної справи в суді першої інстанції, адвокат Білицький Пилип Вікторович подав суду разом з відзивом копію довіреності від 13.12.2018 про уповноваження бути представником ТОВ "Амальгама люкс" в усіх судових установах, а також копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю серії КВ № 5991, видане на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 09.11.2017 № 2, підтвердивши таким чином свої повноваження адвоката як представника відповідача-1.

За таких обставин, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про не підтвердження Білицьким П.В. свого статусу як адвоката таким, що зроблений з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відтак, суд першої інстанції помилково відхилив заяву відповідача-1 про розподіл судових витрат в частині, які пов`язані із витратами на професійну правничу допомогу.

Як вбачається із поданої адвокатом Білицьким П.В. заяви про розподіл судових витрат, представником відповідача-1 заявлені вимоги до відшкодування витрат в сумі 100000,00 грн, пов`язаних із професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката у вигляді представництва в суді, складання процесуальних документів, збір доказів та підготовки до її розгляду в Господарському суді міста Києва.

В матеріалах справи міститься Договір № 1/04-2011 про надання юридичних та патентних послуг від 04.04.2011, укладений між фізичною особою-підприємцем Білицьким П.В. та відповідачем-1. Відповідно до додаткової угоди № 7 від 30.12.2017 дію зазначеного договору продовжено сторонами до 31.12.2019.

До заяви про розподіл судових витрат, адвокат Білицький П.В. додав перелік юридичних і патентних послуг, рахунок № 5-АЛ/2019 від 08.04.2019, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 5/19-АЛ від 24.04.2019, рахунок № 6-АЛ/2019 від 09.04.2019, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №6/19-АЛ від 24.04.2019, рахунок № 7-АЛ/2019 від 22.04.2019, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 7/19-АЛ від 25.04.2019, рахунок № 8-АЛ/2019 від 22.04.2019, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 8/19-АЛ від 22.05.2019, рахунок № 9-АЛ/2019 від 03.06.2019, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 9/19-АЛ від 11.06.2019, рахунок № 11-АЛ/2019 від 11.06.2019, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 11/19-АЛ від 14.06.2019, виписку з банківського рахунку з 08.04.2019 по 14.06.2019.

Досліджуючи надані представником відповідача-1 документи, суд встановив, що всього відповідач-1 отримав від адвоката Білицького П.В. та оплатив юридичні послуги, пов`язані із розглядом даної справи в господарському суді, на загальну суму 100000,00 грн.

Враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для особи, яка є іншою стороною у справі, суд вважає обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами понесені відповідачем-1 витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 100000,00 грн.

Оскільки, що наданими до суду першої інстанції документами витрати на правничу допомогу у конкретній господарській справі підтверджено, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення заяви про розподіл судових витрат та стягнення таких витрат з позивача на користь відповідача-1.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 4 ст. 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Позаяк апелянт довів під час апеляційного розгляду даної справи порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги та вважає за необхідне змінити рішення від 27.06.2019 шляхом доповнення його резолютивної частини висновком про стягнення з компанії Юнілевер Н. В . на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амальгама люкс" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 100000,00 грн.

Згідно із частинами 1, 4, 8, 14 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В апеляційній скарзі ставиться питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із переглядом справи у Північному апеляційному господарському суді у загальному розмірі 36021,00 грн, що складається із витрат по сплаті судового збору в сумі 6021,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 6021,00 грн підтверджуються платіжним дорученням № 5700 від 31.07.2019, а витрати на оплату професійної правничої допомоги в сумі 30000,00 грн - переліком юридичних і патентних послуг, рахунком № 13-АЛ/2019 від 30.07.2019, випискою з банківського рахунку з за 06.08.2019.

Враховуючи, що судове рішення оскаржено в частині відмови про стягнення судових витрат в розмірі 100000,00 грн, судовий збір, який підлягає відшкодуванню апелянту за рахунок позивача, необхідно обраховувати відповідно до пп. 1, 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Юридичні послуги, надані адвокатом Білицьким П.М. під час розгляду справи в апеляційному суді складаються зі складання апеляційної скарг та підготовкою до участі в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, складання апеляційної скарги та підготовка до участі в судовому засіданні апеляційного суду із розрахунку 15 робочих часів є неспівмірним зі складністю апеляційного розгляду та є завищеним в частині витрати часу на виконання таких послуг адвокатом, враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржене по суті спору, а лише в частині розподілу судових витрат.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що надані матеріали доводять факт надання професійної правничої допомоги та понесення відповідачем-1 у зв`язку з цим витрат за складання та подання апеляційної скарги, підготовкою до участі в судовому засіданні у господарській справі № 910/3840/19 на загальну суму 6000,00 грн із розрахунку 3 години роботи адвоката.

Тобто, з позивача на користь відповідача-1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2881,50 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн виходячи із їх співмірності зі складністю апеляційного розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амальгама люкс" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 у справі № 910/3840/19 змінити, доповнивши його резолютивну частину наступним змістом.

Стягнути з компанії Юнілевер Н.В. (Unilever N.V., Weena 455, 3013AL Rotterdam, The Netherlands), Королівство Нідерландів, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амальгама люкс" (ідентифікаційний код 32719869, місцезнаходження: 54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 119, оф. 109) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 100000 (сто тисяч) грн.

3. Стягнути з компанії Юнілевер Н.В. (Unilever N.V., Weena 455, 3013AL Rotterdam, The Netherlands), Королівство Нідерландів, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амальгама люкс" (ідентифікаційний код 32719869, місцезнаходження: 54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 119, оф. 109) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) грн, витрати по сплаті судового збору в апеляційному господарському суді в розмірі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн 50 коп.

4. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.10.2019.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

Б.В. Отрюх