ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1060/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді: Принцевської Н.М.

суддів: Савицького Я.Ф., Колоколова С.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

розглянувши апеляційні скарги Національного Банку України та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 року

у справі №916/1060/18

за позовом Національного Банку України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

(суддя першої інстанції: Демешин О.А., дата та місце прийняття ухвали: 04.09.2018, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 (суддя - Демешин О.А.) призначено у справі судову оціночно-земельну експертизу. На вирішення експертизи поставлено питання: «яка ринкова вартість об`єкта нерухомості - предмету іпотеки за Іпотечним договором № 82 від 06.10.2014, укладеним між власником іпотекодавцем ТОВ "Гаджибей" та іпотекодержателем Національним Банком України, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0731, площею 5,9998 га, цільове призначення: для будівництва, експлуатації об`єктів рекреаційно-оздоровчого призначення та обслуговування жителів територіальної громади Овідіопольського району, категорія земель: землі рекреаційного призначення, місце розташування: Одеська область, Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, масив Золотий берег, земельна ділянка 186, 187, 188?», проведення судової оціночно-земельної експертизи доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеській регіональний центр незалежних експертиз», провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі апелянт не погоджується з висновком місцевого господарського суду про необхідність призначення експертизи у даній справі.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що проведення оцінки майна та майнових прав здійснюється виключно суб`єктами оціночної діяльності, які отримали відповідний сертифікат у встановленому порядку та мають у своєму штаті щонайменше одного оцінювача, який має кваліфікаційне свідоцтво. Отримання сертифіката суб`єкта оціночної діяльності наділяє останнього не лише правами та обов`язками, але і встановлює відповідальність, яку несуть сб`єкти оціночної діяльності в процесі здійснення оцінки майна.

АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що місцевим господарським судом не враховано та належним чином не досліджено той факт, що відповідальність суб`єкта оціночної діяльності встановлена спеціальним законом, що регулює цей вид діяльності - Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а отже місцевий господарський суд безпідставно дійшов висновку щодо невідповідності Звіту про оцінку майна вимогам ст.98 Господарського процесуального кодексу України.

Необґрунтованим є мотивування судом першої інстанції оскаржуваної ухвали щодо необхідності призначення по справі судової оціночно-земельної експертизи для встановлення дійсної ринкової вартості предмету іпотеки. Позовні вимоги заявлені позивачем у відповідності до оцінки предмету іпотеки згідно з Іпотечним договором, а не Звітом про оцінку майна.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду колегією суддів у складі: головуючого судді Колоколова С.І., суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф. від 21.09.2018 відкрито апеляційне провадження по справі №916/1060/18 за апеляційною скаргою АТ КБ «Приватбанк» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.09.2018 призначено розгляд апеляційної скарги на 18.10.2018.

Крім того, 21.09.2018 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Національного Банку України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 по даній справі.

На думку заявника апеляційної скарги судом першої інстанції неповно та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів.

Апелянт не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що до матеріалів справи наданий неповний Звіт про оцінку майна, оскільки позивачем надано належним чином засвідчену копію Звіту про експертну грошову оцінку земельних ділянок, які належать ТОВ «Гаджибей», в тому числі земельної ділянки, яка є предметом іпотеки за договором №82 від 06.10.2014, що є предметом спору у даній справі. Копія звіту надана в повному обсязі зі всіма додатками, а в судовому засіданні для огляду надавався оригінал вказаного звіту.

Національний Банк України зазначає, що доводи клопотання відповідача про призначення судової експертизи та висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, що початкова вартість продажу предмету іпотеки має визначатись не інакше як на підставі судової оціночно-будівельної експертизи нерухомого майна та необхідність зазначення у Звіті попередження суб`єкта оціночної діяльності про відповідальність за завідомо неправдивий висновок спростовується положеннями ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку».

На думку апелянта, при призначенні судової експертизи господарським судом не обґрунтовано дійсної необхідності в її призначенні, неможливості розгляду позовних вимог по суті за наявними у справі доказами, у зв`язку з чим Національний Банк України просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 відкрито апеляційне провадження по справі №916/1060/18 за апеляційною скаргою Національного Банку України а ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2019 розгляд апеляційної скарги призначено на 18.10.2018.

Указом Президента України від 28.09.2018 року №295/2018 суддів Одеського апеляційного господарського суду Савицького Я.Ф., Колоколова С.І. переведено на посади суддів Південно-західного апеляційного господарського суду.

03.10.2018 року в газеті "Голос України" опубліковано повідомлення про початок роботи Південно-західного апеляційного господарського суду, у зв`язку з чим Одеський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України та ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов`язані зі здійсненням таким судом повноважень, зокрема, архівні справи з основної діяльності, строки тимчасового зберігання яких ще не закінчилися, документи, не завершені в діловодстві, а також документи з кадрових питань в паперовому та електронному вигляді, фонди бібліотек, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2018 року визначено колегію суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів-учасників колегії: Колоколова С.І., Богацької Н.С.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2018 апеляційні скарги Національного Банку України та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 року по справі №916/1060/18 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів-учасників колегії: Колоколова С.І., Богацької Н.С., судове засідання по справі призначено на 03.12.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 зупинено апеляційне провадження за апеляційними скаргами Національного банку України та АТ КБ "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 року у справі №916/1060/18 до повернення матеріалів оскарження ухвали з суду касаційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 поновлено провадження по справі №916/1060/18 з 04.02.2019 та призначено до розгляду апеляційні скарги Національного Банку України та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 по справі №916/1060/18 у судовому засіданні на 04.02.2019 на 14-00 год.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2019 визначено наступний склад колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Принцевська Н.М., судді-учасники колегії: Колоколова С.І., Савицький Я.Ф.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 апеляційні скарги прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі, зупинено апеляційне провадження за апеляційними скаргами Національного банку України та АТ КБ "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі №916/1060/18 до повернення матеріалів оскарження ухвали з суду касаційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 року поновлено провадження по справі №916/1060/18 та призначено до розгляду апеляційні скарги Національного Банку України та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 року по справі №916/1060/18 у судовому засіданні на 06.05.2019 року на 11-30 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2019 зупинено апеляційне провадження за апеляційними скаргами Національного банку України та АТ КБ "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі №916/1060/18 до повернення матеріалів оскарження ухвали з суду касаційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2019 понволено апеляційне провадження по справі №916/1060/18, розгляд апеляційних скарги призначено на 07.10.2019.

07.10.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від АТ КБ «Приватбанк» на Національного Банку України надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників.

Представник ТОВ «Гаджибей» в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд завчасно про причини неявки, про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлений належним чином, про що свідчить Витяг з реєстру поштових відправлень Південно-західного апеляційного господарського суду, а також Витяг з офіційного веб-порталу «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на тривалий строк перебування справи в суді апеляційної інстанції та те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін, за наявними в ній матеріалами.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

В червні 2018 року Національний банк України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ «Гаджибей» про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 82 від 06.10.2014 (на належне на праві власності Відповідачу майно, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0731, площею 5,9998 га, цільове призначення: для будівництва, експлуатації об`єктів рекреаційно-оздоровчого призначення та обслуговування жителів територіальної громади Овідіопольського району, категорія земель: землі рекреаційного призначення, місце розташування: Одеська область, Овідіопольський район, Дальницька сільська рада , масив Золотий берег, земельна ділянка 186, 187, 188, в рахунок заборгованості, яку він нарахував за Кредитним договором №54 від 02.10.2014 року.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на порушення боржником ПАТ КБ «Приватбанк» (Третьою особою по справі) зобов`язань за Кредитним договором №54 від 02.10.2014 року з подальшими змінами та доповненнями, щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та неустойки у строк та у розмірі, встановлені вказаним кредитним договором.

Вказані зобов`язання були забезпечені іпотекою відповідно до договору іпотеки №82 від 06.10.2014, укладеного між ТОВ «Гаджибей» та позивачем. Допущені порушення умов кредитного договору стали підставою для звернення банку до відповідача, як майнового поручителя, з даним позовом.

27.08.2018 представником відповідача до суду першої інстанції заявлено клопотання про призначення судової експертизи щодо визначення ринкової вартості предмета іпотеки.

Суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні вказаного клопотання, оскільки до матеріалів справи АТ КБ «Приватбанк» було надано копію Звіту від 01.11.2017 про експертну грошову оцінку 41-ї земельної ділянки площею 355,5905 га, у т.ч. земельної ділянки, яка була предметом Іпотечного договору №82 від 06.10.2014.

04.09.2018 представником відповідача надано повторне клопотання про призначення судової оціночно-земельної експертизи, яке серед іншого, мотивовано порушеннями, допущеними про складанні вищевказаного Звіту та неправильними висновками щодо вартості спірної земельної ділянки.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 призначено у справі судову оціночно-земельну експертизу. На вирішення експертизи поставлено питання: «яка ринкова вартість об`єкта нерухомості - предмету іпотеки за Іпотечним договором № 82 від 06.10.2014, укладеним між власником іпотекодавцем ТОВ "Гаджибей" та іпотекодержателем Національним Банком України, а саме: земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0731, площею 5,9998 га, цільове призначення: для будівництва, експлуатації об`єктів рекреаційно-оздоровчого призначення та обслуговування жителів територіальної громади Овідіопольського району, категорія земель: землі рекреаційного призначення, місце розташування: Одеська область, Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, масив Золотий берег, земельна ділянка 186, 187, 188?», проведення судової оціночно-земельної експертизи доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеській регіональний центр незалежних експертиз», провадження у справі зупинено

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що наданий представником третьої особи до матеріалів справи Звіт про експертну грошову оцінку не відповідає вимогам до висновку експерта, який може бути прийнятий в якості доказу вартості предмету іпотеки для визначення судом початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що відповідно до ч.7 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи, також за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Суд першої інстанції зазначив, що для вирішення спору є необхідним визначення дійсної ринкової вартості предмету іпотеки, у зв`язку з чим необхідно призначити по справі судову оціночно-земельну експертизу.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши дотримання судом першої інстанції норм процесуального законодавства, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги АТ КБ «Приватбанк» та Національного Банку України підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 по справі №916/1060/18 - скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 3 та 4 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Про призначення судової експертизи постановлюється ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною 2 ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, зазначаються, зокрема: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи; підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи; організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи; перелік питань, що потребують роз`яснення; мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи; об`єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об`єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження; обов`язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною першою статті 98 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 234 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду має складатися з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність призначення у справі №916/3607/15 судової експертизи та зупинення провадження є передчасним, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Між тим, з матеріалів справи та змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що судом першої інстанції не були належним чином з`ясовані обставини, що мають значення для справи та не наведено обґрунтованих підстав для призначення у справі судової експертизи, виходячи з встановлених обставин справи на підставі наявних в ній доказів.

Так, ч.1 ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 5 вказаного Закону Суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що сертифікат суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання є документом, що засвідчує право суб`єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб`єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

Відповідно до ч.2 ст. 19 зазначеного Закону для розгляду питання про видачу сертифіката суб`єкт господарювання подає до Фонду державного майна України такі документи: заяву про видачу сертифіката за формою, встановленою Фондом державного майна України; довідку про оцінювачів, які працюють в його штатному складі, за формою, встановленою Фондом державного майна України; копії кваліфікаційних свідоцтв оцінювачів, зазначених у довідці. Розгляд та перевірка документів, поданих суб`єктом господарювання, здійснюються Фондом державного майна України у строк, що не перевищує тридцяти днів від дати їх подання.

Таким чином, проведення оцінки майна та майнових прав здійснюється виключно суб`єктами оціночної діяльності, які отримали відповідний сертифікат у встановленому законом порядку та мають у своєму штаті оцінювача, який має кваліфікаційне свідоцтво. Отримання сертифіката наділяє суб`єкта оціночної діяльності не лише правами і обов`язками, а і встановлює відповідальність, яку несуть суб`єкти оціночної діяльності в процесі здійснення оцінки.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання ним своїх обов`язків.

Крім того, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що з матеріалів справи вбачається, що термін дії Звіту, наявного в матеріалах справи, складає 12 місяців (при збереженні поточних ринкових умов).

За положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Судова колегія зауважує, що виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку про те, що в розумінні норми ст.39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч.6 ст.38 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає передчасним висновок суду першої інстанції про те, що початкова вартість продажу предмета іпотеки має визначатись не інакше як на підставі судової оціночно-земельної експертизи об`єкта нерухомості, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції в цій частині є необґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив в чому полягає неможливість вирішення спору без отримання відповідного експертного висновку.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§ 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30 листопада 2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку одна з одною.

Зважаючи на викладене, колегія суддів не може визнати оскаржувану ухвалу обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, адже необґрунтоване призначення судової експертизи призвело до прийняття судом передчасної ухвали про зупинення провадження у справі.

Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційні скарги Національного Банку України та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі №916/1060/18 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню на підставі п. 4 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з порушенням норм процесуального права, які призвели до прийняття помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, а тому вказану ухвалу слід скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269-271, 273, 275, 280-284, 287 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Національного Банку України та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі №916/1060/18 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.09.2018 у справі №916/1060/18 - скасувати.

Справу №916/1060/18 передати на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Я.Ф. Савицький

С.І. Колоколов