ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1089/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Діброви Г.І.,

Принцевської Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Харківського державного авіаційного виробничого підприємства

на рішення Господарського суду Одеської області

від 05 червня 2019 року ( повний текст складено 10.06.2019р.)

по справі № 916/1089/19

за позовом Харківського державного авіаційного виробничого підприємства

до відповідача Акціонерного товариства Укрпошта в особі Одеської дирекції Акціонерного товариства Укрпошта

про стягнення 19316,30 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Літвінов С.В.,

час та місце винесення рішення: 05.06.2019р., м. Одеса, просп.. Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019р. Харківське державне авіаційне виробниче підприємство (далі позивач, ХДАВП, підприємство) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (далі-відповідач, АТ «Укрпошта») про стягнення збитків в розмірі 19316,3 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем послуг поштового зв`язку.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.06.2019р. у справі №916/1089/19 у задоволенні позову Харківського державного авіаційного виробничого підприємства відмовлено у повному обсязі.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками, що виникли у позивача через порушення встановлених законодавством строків доставки його поштового відправлення відсутній, тому посилання позивача на ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України є безпідставним. У зв`язку з цим, місцевий господарський суд зазначив, що подання позову до Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Одеської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про стягнення збитків в розмірі 19 316,3 грн. є передчасним.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Харківське державне авіаційне виробниче підприємство звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 05.06.2019р. по справі №916/1089/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Так, апелянт вказує, що вирішуючи спори про стягнення збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладання на винну особу зазначеної майнової відповідальності.

ХДАВП звертає увагу, що господарському суду слід відрізняти обов`язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (ст. 623 Цивільного кодексу України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов`язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 Цивільного кодексу України).

В обґрунтування апеляційної скарги позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що деліктна відповідальність - це позадоговірна відповідальність, пов`язана із заподіянням майнової і немайнової (моральної) шкоди внаслідок цивільного правопорушення. На відміну від цивільної відповідальності за порушення договірного зобов`язання деліктна відповідальність настає при порушенні загального, обумовленого законом зобов`язання не завдавати шкоди будь - кому.

На думку апелянта, для правильного вирішення спору про стягнення збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати, чи пов`язаний такий позов з відшкодуванням збитків, які завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору, чи із зобов`язанням, що виникає внаслідок завдання шкоди (позадоговірна шкода).

Позивач наполягає на тому, що зі змісту оскаржуваного рішення неможливо дійти висновку, що судом першої інстанції взагалі досліджувалися обставини справи та надані по справі докази, адже в рішенні суд зазначає про порушення відповідачем встановлених законодавством строків доставки поштового відправлення, а не про його втрату, в зв`язку з чим судом прийнято незаконне та необґрунтоване рішення.

Більш детальніше доводи Харківського державного авіаційного виробничого підприємства викладені в апеляційній скарзі.

Разом з апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2019р. поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

Крім того, відповідно до даної ухвали, розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

30.07.2019р. до суду апеляційної інстанції від АТ «Укрпошта» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач не погоджується з доводами останньої та просить суд відмовити у її задоволенні.

Згідно зі ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 19.02.2018 року Харківське державне авіаційне виробниче підприємство скористалося послугами Публічного акціонерного товариства Укрпошта та направило через відділення поштового зв`язку № 23 Харківської дирекції ПАТ Укрпошта, що знаходиться за адресою: 61023, м. Харків, вул. Сумська, 126 до Господарського суду Одеської області (м. Одеса, проспект Шевченка, 29) цінний лист з описом поштового вкладення, про що свідчить фіскальний чек, номер поштового відправлення 111 (а.с. 23).

Згідно опису вкладення, цінний лист містив наступні документи: позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю СхідБізнесЦентр суми боргу в розмірі 17 671,30 грн., квитанцію про сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 600,00 грн., квитанцію про надіслання ТОВ СхідБізнесЦентр копії позовної заяви та доданих до неї документів на загальну суму 24,00 грн. й опис поштового вкладення.

За замовлені послуги позивачем було здійснено оплату згідно діючих тарифів в розмірі 21,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 19.02.2018 р.

Як зазначено позивачем а перевірено судом першої інстанції, після спливу значного часу, жодної інформації з Господарського суду Одеської області відносно отримання позовної заяви на адресу позивача не надходило. Тому, позивач зателефонував в канцелярію Господарського суду Одеської області та довідався, що зазначений пакет документів, а саме позовна заява до ТОВ СхідБізнесЦентр з додатками, на адресу суду взагалі не надходив.

Здійснюючи пошук поштового відправлення в он-лайн режимі на сайті Укрпошти за номером 111 позивачу стало відомо, що 27.02.2018р. о 14:56 цінний лист надійшов до відділення поштового зв`язку № 119 м. Одеса.

Матеріали справи свідчать, що 11.06.2018р. позивач звернувся до Харківської дирекції ПАТ Укрпошта із заявою за вих. №182/743 про розшук поштового відправлення №111, в порядку ст.ст.121-125 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ № 270 від 05.03.2009р. (а.с. 31).

Проте, письмова відповідь на зазначену заяву тривалий час позивачу не надавалась. По телефону працівник Харківської дирекції ПАТ Укрпошта повідомляв, що неодноразово надсилав запити до відділення поштового зв`язку №119, але відповіді на них не отримує.

Враховуючи вищенаведене, ХДАВП звернувся на гарячу лінію Укрпошти, а саме до центру підтримки юридичних осіб, зі зверненням, яке було зареєстроване за №2201683 19.09.2018 року. При цьому, оператор повідомив Позивачу, що згідно інформації на сайті Укрпошти 23.08.2018р. відправлення вручено адресату (а.с. 29).

Однак, як вказує позивач, жодних підтверджуючих документів щодо вручення листа немає.

Позивач також зазначає, що в подальшому, а саме: 24.09.2018р., 28.09.2018р., 01.10.2018р., 02.10.2018р. він відслідковував розгляд звернення, зареєстрованого за №2201683 і нарешті 11.10.2018р. оператор центру підтримки юридичних осіб усно повідомив позивача, що за результатами службової перевірки та враховуючи відповідь відділення поштового зв`язку №119 встановлено, що поштове відправлення №111 втрачено у відділенні поштового зв`язку № 119 м. Одеса.

З метою отримання відповіді на звернення № 2201683 від 19.09.2018р. офіційно у письмовій формі, 18.10.2018р. засобами електронної пошти позивач звернувся із заявою за вих. №182/1477 до центру підтримки юридичних осіб. Як вбачається з матеріалів справи, відповідь на час звернення до суду із позовом не отримана.

Аналогічна заява №182/1560 була надіслана відповідачу 30.10.2018р. Крім того, у даною заявою позивач зазначив вимогу про відшкодування збитків у розмірі 19 316,30 грн. Відповідь з боку АТ «Укрпошта» на дану вимогу у матеріалах справи також відсутня.

Таким чином, внаслідок несвоєчасного та неналежного надання відповідачем послуг поштового зв`язку, а також, втрати відповідного поштового відправлення, позивач через сплив строків позовної давності втратив право на звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів до ТОВ СхідБізнесЦентр. Крім того, ХДАВП втратив можливість повернути суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 600,00 грн., оскільки в додатки до позовної заяви було надано оригінал платіжного доручення №406 від 11.12.2017 р., про що свідчить опис поштового вкладення від 19.02.2018р.

Також позивач зазначає, що обмеження його права на стягнення з контрагента - ТОВ СхідБізнесЦентр в судовому порядку суми заборгованості за договорами поставки в розмірі 17 671,30 грн. несе для підприємства негативні наслідки, а саме: при проведенні Державною аудиторською службою фінансового аудиту діяльності ХДАВП нестягнена сума заборгованості в розмірі 17 671,30 грн. буде розцінюватися як бездіяльність посадових осіб, що призвела до збитків підприємства, в той час, коли позивач починаючи з 2014 року перебуває в скрутному фінансово-економічному становищі.

Тому, вважаючи, що відповідачем спричинено збитки на загальну суму 19 316,30 грн., ХДАВП звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з приписами частин 1-3 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом статей 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання.

При цьому, вирішуючи спори про стягнення збитків, суд повинен з`ясувати, чи пов`язаний такий позов з відшкодуванням збитків, які завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з договору (ст. 623 Цивільного кодексу України), чи із зобов`язанням, що виникає внаслідок завдання шкоди (позадоговірна шкода) (глава 82 Цивільного кодексу України).

Апеляційна колегія звертає увагу, що зазначене розмежування підстав відповідальності пояснюється тим, що збитки, заподіяні невиконанням договірних зобов`язань, повинен відшкодувати контрагент за договором, а позадоговірну шкоду - особа, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку спірні правовідносин виникли з позадоговірної шкоди, а тому застосуванню підлягають приписи глави 82 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містить стаття 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Виходячи зі змісту статті 1166 Цивільного кодексу України, позадоговірна шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, а саме таких його елементів:

- протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи;

- шкідливого результату такої поведінки (шкоди);

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою;

- вини особи, яка заподіяла шкоду.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

При цьому, слід враховувати, що шкода - це зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що:

- протиправна поведінка завжди передує шкідливому результату, що настав;

- шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Також, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

У зв`язку з цім, судова колегія зазначає, що наполягання позивача на тому, що втрата поштового відправлення, яким була направлена до суду позовна заява про стягнення 17 671,30 грн. заборгованості за договором поставки№486/23Р від 02.12.2013р. з контрагента ТОВ «СхідБізнесЦентр», стало підставою понесення збитків у відповідній сумі, є безпідставним, тому що ХДАВП не може знати заздалегідь результат розгляду позову. Отже, така думка позивача є лише припущенням.

Щодо суми судового збору, то колегія суддів зазначає, що посилання на платіжне доручення в опису вкладення с визначенням саме даній суми не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст.73-79 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга Харківського державного авіаційного виробничого підприємства не може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Харківського державного авіаційного виробничого підприємства.

За таких обставин, апеляційна скарга Харківського державного авіаційного виробничого підприємства на рішення Господарського суду Одеської області від 05.06.2019р. у справі №916/1089/19 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 05.06.2019р. у справі №916/1089/19 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 05.06.2019р. у справі №916/1089/19 (з урахуванням ухвали Господарського суду Одеської області від 11.06.2019р. по справі №916/1089/19 про виправлення описки) залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк у встановлених ч.3 ст. 287 ГПК України випадках.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.

Суддя Принцевська Н.М.