ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа№ 920/782/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" на рішення Господарського суду Сумської області від 03.04.2019 у справі № 920/782/18 (головуючий суддя Спиридонова Н.О., судді: Заєць С.В., Соп`яненко О.Ю., м. Суми, повний тест рішення складено 15.04.2019)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут", м. Суми

до державного навчального закладу "Глухівське вище професійне училище", м. Глухів, Сумська обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Сумигаз", м. Суми

про стягнення 6 041,07 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом до державного навчального закладу "Глухівське вище професійне училище" (надалі - відповідач) про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 6041,07 грн. за спожитий природний газ відповідно до Закону України Про ринок природного газу та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2496. (надалі - Правила)

Ухвалою господарського суду Сумської області від 01.11.2018 у справі № 920/782/18, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариства по газопостачанню та газифікації "Сумигаз".

Рішенням Господарського суду Сумської області від 03.04.2019 у справі № 920/782/18 (головуючий суддя Спиридонова Н.О., судді: Заєць С.В., Соп`яненко О.Ю., м. Суми, повний тест рішення складено 15.04.2019) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд встановив, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт що він повідомив відповідача про зміну ціни на природний газ у січні 2018 року та не спростовано факту, що вартість поставленого позивачем у січні 2018 року природного газу, відповідачем оплачена згідно тарифу визначеного в додатковій угоді.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" (надалі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись, при цьому на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, а тому неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

У апеляційній скарзі позивач вказує, що договір поставки природного газу №41 FPSmz 752-17 від 22.03.2017 закінчив свою дію до 31.12.2017 (п.11.1), а договір на 2018 рік не був укладений, що виключає можливість посилання на договірні відносини, а тому слід застосовувати ціну на природний газ, що розміщена на офіційному сайті позивача та є загальнодоступною.

Суд апеляційної інстанції, виходячи із приписів ч. 13 ст. 8 ГПК України, ст. 270 ГПК України, дійшов висновку, що перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019, відкрито апеляційне провадження у справі № 920/782/18, розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" на рішення Господарського суду Сумської області від 03.04.2019 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Разіна Т.І., судді Михальська Ю.Б., Чорна Л.В.).

У зв`язку із перебуванням суддів Михальської Ю.Б., Чорної Л.В. у відпустці, склад колегії суддів було змінено та ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2019, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" на рішення Господарського суду Сумської області від 03.04.2019 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Відповідач у відзиві просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у даній справі залишити без змін, виходячи із наступного.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між товариством з обмеженою відповідальністю "Сумигаз збут" (позивач - постачальник) та Державним навчальним закладом "Глухівське вище професійне училище" (відповідач - споживач) 22.03.2017 укладено договір поставки природного газу для потреб не побутових споживачів №41 FPSmz 752 -17.

За своєю правовою природою Договір поставки природного газу для потреб не побутових споживачів №41 FPSmz 752-17 від 22.03.2017 є договором поставки продукції, що регулюється главою 54 Цивільного кодексу України.

Статтею 12 глави 2 розділу ІІІ Закону України "Про ринок природного газу" визначено правила постачання природного газу, якими визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу, підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема:

наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача;

відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Усі умови поставки природного газу за договором мають бути справедливими та добре відомими заздалегідь. У будь-якому випадку вся відповідна інформація має бути надана споживачеві до укладення договору (абзац 2 пункту 5 розділу ІІ Правил постачання природного газу).

Пунктом 9 розділу ІІ Правил постачання природного газу передбачено, що постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

Відповідно до пункту 19 розділу ІІ Правил постачання природного газу постачальник зобов`язаний: забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього.

Згідно з пунктом 21 розділу 2 Правил постачання природного газу, споживач має право: на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов.

Так, згідно п.1.1, п. 1.2. договору постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2017 році природний газ в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Річний плановий обсяг постачання газу до 44,190 тис. куб. м.

Договірні обсяги постачання газу споживачеві сторонами погоджено у розділі ІІ договору.

Ціну постачання природного газу сторони погодили у розділі ІІІ договору, яким, зокрема, передбачено, що розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Ціна газу становить - 8643,10 грн. за 1000 куб. м, крім того ПДВ - 1725,62 грн., всього з ПДВ - 10371,72 грн. Ціна, зазначена в п. 3.2. договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору. Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом ІІ цього договору. Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором і складає 458 326,31 грн.

Згідно п. 4.2. договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника у визначеному договором порядку.

Відповідно п. 4.6. договору у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Відповідно до п. 5.4.2. договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.03.2017 до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. (п.11.1)

Також, 03.12.2017 укладено додаткову угоду № 07 до договору на постачання природного газу №41 FPSmz 752-17, в якій сторони внесли зміни в пункт 3.2. договору. З урахуванням внесених змін, ціна газу становить 8707,10 грн. за 1000 куб.м, крім того ПДВ 1741,42 грн., всього з ПДВ 10448,52 грн.

12.12.2017 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору на постачання природного газу №41 FPSmz 752-17, відповідно до умов якої внесено зміни в пункт 3.6., а саме змінилась загальна сума договору і складає 438326,31 грн. (у тому числі ПДВ 73054,39 грн.).

Крім того, 01.01.2016 між третьою особою та відповідачем було укладено публічний договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання № 094202F78TFB016.

Фактичне споживання відповідачем природного газу в січні 2018 року відбувалось за наявності підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період, про що свідчить зведений реєстр місячних обсягів газу, що подані в точку виходу до газорозподільної системи за січень 2018 року газорозподільної компанії ПАТ "Сумигаз", в яких містяться дані щодо підтверджених та фактичних обсягах природного газу, здійсненого ТОВ "Сумигаз збут" відповідачу загальним обсягом 8,523 тис. куб.м.

31.01.2018 позивачем складений акт приймання-передачі природного газу до договору від 22.03.2017 №41 FPSmz 752-17, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв у січні 2018 року природний газ обсягом 8,523 тис. куб м на суму 95981,94 грн., включаючи ПДВ. При цьому ціна за 1000 куб. м без урахування ПДВ становить 9384,6000 грн., загальна вартість без урахування ПДВ 79984,95 грн., ПДВ 15996,9900 грн. Даний акт не був підписаний відповідачем.

31.01.2018 між третьою особою та відповідачем був підписаний акт приймання-передачі природного газу № СУМ0022000, у якому зазначено, що об`єм розподіленого природного газу та виробнично-технологічні втрати по договору від 01.01.2016, укладеному шляхом підписання заяви-приєднання 094202F78TFB016 за січень 2018 року складають 8,523 м.куб.

Відтак, з наведеного слідує, що фактичний об`єм поставленого природного газу за борговий період січень 2018 року - 8,523 м.куб. учасниками справи визнається та не заперечується.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що на підставі отриманих даних від ПАТ "Сумигаз", як оператора ГРМ, що підтверджується актом приймання-передачі за січень 2018 року загальним обсягом 8,523 тис. куб. м, ТОВ "Сумигаз збут" надав відповідачу належним чином оформлений, підписаний, скріплений печаткою акт № СМ300001798 приймання-передачі обсягів природного газу від 31.01.2018 на суму 95981,94 грн. Крім того, позивач зазначив, що договір №41 FPSmz 752-17 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 22.03.2017 не був пролонгований на 2018 рік, а також не був укладений новий договір на 2018 рік. Відтак, лише акт приймання-передачі природного газу є єдиним первинним документом, що підтверджує факт поставки та документальне оформлення юридичного факту, проте акт-приймання передачі природного газу за січень 2018 року відповідачем не був підписаний, мотивованої відмови або будь-яких заперечень щодо вищевказаного акту з боку відповідача не надходило. Відповідач не здійснив повну оплату послуг і станом на 25.09.2018 заборгованість становить 6 041,07 грн.

При цьому, мотивуючи позов, ТОВ "Сумигаз Збут" посилається на п. 12 Правил постачання природного газу, відповідно до якого за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (про транспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

В свою чергу, заперечуючи відповідач зазначив, що ним було своєчасно та у повному обсязі здійснено оплату природного газу за січень 2018 року відповідно умов договору по ціні згідно додаткової угоди № 1 від 12.12.2017, що також діяла на січень місяць 2018 року, оскільки у грудні місяці 2017 року мала місце переплата, яка була зарахована позивачем в погашення боргу за період січень 2018 року.

Причиною виникнення спору в даній справі стало питання щодо правомірності обрахування вартості спожитого газу за борговий період січень 2018 року по тарифу, який діяв станом на січень 2018 року. Натомість, відповідач заперечив, оскільки позивач на момент договірних відносин не повідомив і не надав документів, що підтверджують про зміну ціни на природний газ на січень місяць 2018 року, а тому діяв тариф, що визначений у додатковій угоді № 1 від 12.12.2017.

Відтак, предметом спору у даній справі є стягнення грошових коштів в сумі 6 041,07 грн, правову природу яких позивач визначив як плата за наданий об`єм та обсяг природного газу у січні 2018 року по тарифу за вказаний місяць, який міститься на сайті позивача.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, погоджується з висновком місцевого суду про відмову у задоволенні позову та відхиляє доводи апеляційного оскарження позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 11, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України договір як підстава для виникнення цивільних прав та обов`язків є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання допускається виключно у випадках, встановлених договором або законом.

Пунктом 11.1 договору передбачено, що він набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.03.2017 до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виставлені відповідачу рахунки-фактури №00016133 від 21.12.2017 на суму 157960,73 грн. за поставлений природний газ у кількості 15,118 тис. куб.м, № 00016129 від 21.12.2017 на суму 153394,73 грн. за поставлений природний газ у кількості 14,681 тис. куб.м.

Відповідачем до матеріалів справи долучено копії платіжних доручень № 66 від 14.04.2017 про сплату 123305,50 грн. за природний газ у березні 2017 року, № 275 від 22.12.2017 про сплату 14360,96 грн. за природний газ за грудень з 16.12.2017 по 31.12.2017, № 369 від 26.12.2017 про сплату 143599,77 грн. за природний газ за грудень з 16.12.2017 по 31.12.2017, № 372 від 26.12.2017 про сплату 153394,73 грн. за природний газ за грудень з 01.12.2017 по 15.12.2017.

Досліджуючи доводи відповідача щодо наявності переплати за грудень 2017 року, яка була зарахована за наступний період, судом встановлено, що в акті приймання-передачі природного газу № СУМ 0019231 від 31.12.2017, укладеного між оператором ГРМ (третя особа) та відповідачем, визначений обсяг спожитого газу за грудень 2017 року 21,191 тис. куб.м, в той час як позивачем на підставі рахунків-фактури визначений обсяг природного газу за грудень 2017 року у кількості 29,799 тис. куб.м. на загальну суму 311 355,46 грн.

Оплата відповідачем за природний газ за грудень 2017 року у сумі 311355,46 грн. підтверджується платіжними дорученнями №275 від 22.12.2017, № 369 від 26.12.2017, № 372 від 26.12.2017, хоча фактично позивачем поставлено було природний газ у кількості 21,191 тис. куб.м на суму 221 414,59 грн.

В результаті чого за договором №41 FPSmz 752-17 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 22.03.2017 була здійснена переплата, що підтверджено матеріалами справи, зокрема виставленими рахунками позивача та платіжними дорученнями.

Водночас, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що позивачем здійснено перерахунок обсягу спожитого відповідачем у грудні 2017 року природного газу та знято зайво нарахований обсяг газу.

Позивач в опалювальний сезон в січні 2018 року продовжував постачати газ відповідачу, на підтвердження чого надав акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2018 до договору на постачання природного газу від 22.03.2017 №41 FPSmz 752-17, в якому ціна газу не відповідає умовам договору. Даний акт не був підписаний відповідачем.

За приписами п. 4.6 договору у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Так, із змісту позову та розрахунку позовних вимог вбачається, що позивач, керуючись п.4.6 договору, зарахував переплату відповідача у сумі 89 940,87 грн. за газ, спожитий ним у січні 2018 року. Даний факт сторонами визнається та не оспорюється.

Отже відповідач сплатив за поставлений позивачем природний газ у січні 2018 року обсягом 8,523 тис. куб.м за ціною визначеною додатковою угодою № 1 від 12.12.2017 до договору №41 FPSmz 752-17 від 22.03.2017 - «8707,10 грн. за 1000 куб.м, крім того ПДВ 1741,42 грн., всього з ПДВ 10448,52 грн.», оскільки позивачем не було повідомлено відповідача про зміну ціни на природний газ у січні 2018 року.

Таким чином, встановивши, що позивачем не доведено, що він повідомив відповідача про зміну ціни на природний газ у січні 2018 року та не спростовано факту, що вартість поставленого позивачем у січні 2018 року природного газу, відповідачем оплачена згідно тарифу визначеного в додатковій угоді, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в сумі 6041,07 грн у даній справі.

Доводи апеляційного оскарження позивача про те, що договір поставки природного газу №41 FPSmz 752-17 від 22.03.2017 закінчив свою дію до 31.12.2017 (п.11.1), а договір на 2018 рік не був укладений, що виключає можливість посилання на договірні відносини, а тому слід застосовувати ціну на природний газ, що розміщена на офіційному сайті позивача та є загальнодоступною, судом апеляційної інстанції відхиляються та визнаються необґрунтованими. Такі заперечення є суперечливими, оскільки сам позивач, надаючи акт приймання-передачі природного газу №СМ300001798 (а/с 23) від 31.01.2018 за надання послуг у спірний період, посилається в акті на договір постачання природного газу від 22.03.2017 №41 FPSmz 752-17, однак ціну газу визначає вже по іншому тарифу, який не відповідає умовам цього договору. (зі змінами згідно додаткової угоди)

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Крім того, слід зазначити, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 Суд повторює, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Колегія вважає, що у зазначеному питанні слід керуватися принципом "обґрунтованої достатності" визначених судом мотивів та підстав прийняття відповідного рішення. Проаналізувавши текст оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про вмотивованість судового рішення, враховуючи, що доводи та аргументи сторін були почуті, судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується його рішення, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на позивача.

Керуючисьст.ст. 8, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 03.04.2019 у справі № 920/782/18 залишити без змін.

3. Повернути матеріали справи № 920/782/18 до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко