ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року Справа № 923/400/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Сервіс Південь» (м. Миколаїв),

до: Фізичної особи-підприємця Сніцар Олександра Івановича (с. Інженерне, м. Херсон),

про стягнення 49 076 грн. 01 коп.,

за участю представників:

позивача: Стойков І.М., представник;

відповідача: Дубовий І.А., адвокат.

Позивач 21.05.19 звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 49 076,01 грн., за поставлений починаючи з 24.01.2018 року по 05.09.2018 року товар, відповідно до вимог ст. 525, 526, 530, 610, 612, 622, 625, 626, 629, 631, 655, 656, 691, 692, 694, 695 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.19, справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 22.05.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін, призначено на 14 годину 00 хвилин 11.06.19 р.

Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався з 11.06.19 до 10 години 00 хвилин 06.08.19 та з 06.08.19 до 09 години 30 хвилин 15.08.19, відповідними протокольними ухвалами.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 00.00.19, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 15.08.19, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 05.09.19 о 9 годині 30 хвилин.

Розгляд справи у судовому засіданні відкладався з 05.09.19 до 10 години 00 хвилин 01.10.19, відповідна ухвала суду занесена до протоколу судового засідання від 05.09.19.

У судовому засіданні 01.10.19 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

як стверджує позивач, ТОВ «Альфа Сервіс Південь» здійснювало поставку товару починаючи з 24.01.2018 року по 05.09.2018 року відповідно до акту звірки взаєморозрахунків, що підтверджується видатковими накладними;

за розрахунком позивача, станом на 26.04.2019 року заборгованість фізичної особи-підприємця Сніцар Олександра Івановича становить 49 076,01 грн.;

позивач у позовній заяві зазначає, що за весь час співпраці, фізична особа-підприємець Сніцар Олександр Іванович здійснив сплату грошових коштів за отриманий товар на загальну суму 9047,41 грн., що підтверджується Довідкою про внесені кошти фізичної особи-підприємця Сніцар Олександра Івановича, тоді як загальна вартість отриманого ФОП Сніцар Олександром становить 58123,42грн.;

відповідач надає до суду видаткові накладні на повернення товару, проте, як ствероджує позивач, на даних накладних відсутні підписи відповідних осіб ТОВ «Альфа Сервіс Південь»;

крім того, як зазначає позивач, відповідач в своєму відзиві на позовну заяву зазначає, що видаткові накладні № 15931 та № 9654 відповідачем не підписувались а товар по даним видатковим накладним не отримувався проте, відповідач долучає до матеріалів справи Акт звірки взаєморозрахунків від 31.12.2018 року, в якому вказується видаткова накладна № 15931 на суму 14 322,16 грн., що, на думку позивача, підтверджує факт проведення даної накладної за бухгалтерським обліком ФОП Сніцар Олександром Івановичем .

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти аргументів відповідача, викладених у відзиві.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на наступні обставини:

видаткова накладна № 15931 від 07 лютого 2018 року на суму 14 322,16 грн. та видаткова накладна № 9654 від 24 січня 2018 року на суму 1 171,74 грн. відповідачем не підписувались, а товар на зазначеній накладних не отримувався, підпис на вище зазначених накладних невстановленої особи, підписи на цих накладних різняться від оригінальних підписах позивача на інших накладних;

велику кількість товару було повернуто відповідачем позивачу в зв`язку з не відповідності якості та комплектації товару, сума повернутого товару 20 914,94 грн. з ПДВ;

сам позивач підтверджує, що відповідач сплатив йому - 9 047,41 грн.;

отже, за розрахунком відповідача, сума поставленого товару 35 766,97 грн. - сума повернутого товару 20 914,94 грн - сума сплачених коштів за товар 9 047,41 грн. виходить заборгованість відповідача перед позивачем складає 5 804,62 грн, а не сума яка зазначається позивачем в свої позовній заяві.

Представник відповідача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів позивача, викладених у позові та відповіді на відзив.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

21.05.19 позов;

11.06.19 письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача;

14.08.19 письмове клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції;

14.08.19 письмове клопотання про долучення до матеріалів справи;

02.09.19 відповідь на відзив.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

05.08.19 письмове клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитися з матеріалами справи;

05.08.19 письмове клопотання про залучення документів;

13.08.19 відзив.

Заслухавши вступне та заключне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Альфа Сервіс Південь» (надалі за текстом рішення - Позивач, Постачальник) здійснювало поставку товару Фізичній особі-підприємцю Сніцар Олександру Івановичу (надалі за текстом рішення - Відповідач) починаючи з 24.01.2018 року по 05.09.2018 року відповідно до одностороннього акту звірки взаєморозрахунків, складеного позивачем, за видатковими накладними: АС000009648, сума поставки 13133,10 грн., від 24.01. 2018 року; АС000009654 , сума поставки 1171,74 грн., від 24.01.2018 року; АС000013580 , сума поставки 20149,11 грн., від 31.08.2018 року ; АС000015931, сума поставки 14322,16 грн., від 07.02.2018 року; АС000019892, сума поставки 7602,16 грн., від 14.02.2018 року; АС100026372 , сума поставки 1035,60 грн., від 28.02.2018 року (аркуші справи 10-18).

Станом на 26.04.2019 року, за даними Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Сервіс Південь», заборгованість Фізичної особи-підприємця Сніцар Олександра Івановича становить 49 076,01 грн. При цьому, позивач визнає факт сплати відповідачем за отриманий товар загальної суми 9047,41 грн., що підтверджується, зокрема, довідкою позивача про внесені кошти фізичної особи-підприємця Сніцар Олександра Івановича (аркуш справи 19).

Відповідач не заперечує факту існування між стронами у справі правовідносин поставки, разом з тим стверджує про недоведеність позивачем існування суми основного боргу у розмірі 49076,01грн.

Проаналізувавши подані стронами у справі письмові докази суд приходить до наступного висновку.

Подані як позивачем видаткові накладні (аркуші справи 10 - 18), крім видаткової накладної АС000019892, сума поставки 7602,16 грн., від 14.02.2018 року (аркуші справи 15-16) у графі «Отримав (ла)» не містять посади осіб зі строни відповідача, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції зі строни відповідача, що не відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Подані відповідачем зворотні накладні від покупця (аркуші справи 82 - 88) також не містять посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, що не відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Подані позивачем станом на 26.04.19 та відповідачем станом на 31.12.18 акти звірки взаєморозрахунків (аркуші справи 9, 89) складені в односторонньому порядку лише позивачем (у першому випадку підписано директором позивача, у другому випадку бухгалтером позивача) у обох випадках скріплені печаткою підприємства - позивача та не містять підпису уповноваженої особи зі строни відповідача.

Судом здійснений розрахунок суми основного боргу: 58123,42грн. (вартість поставки за розрахунком позивача) - 15493,90грн. (вартість поставки за двома видатковими накладними які не визнаються відповідачем та не є належними і допустимими доказами, враховуючи приписи ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні») - 9047,41грн. (вартість оплаченого відповідачем товару, що визнається стронами) = 33582,11грн. основного боргу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому, судом не приймаються до уваги як належні та допустимі докази подані відповідачем копії зворотніх накладних на повернення товару та акт звіряння взаєморозрахунків станом на 31.12.18, оскільки перші не містять підписів осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції, а останній підписаний особою, зі сторони позивача, відповідні повноваження якої не підтверджено (витяг з ЄДР на аркушах справи 32 - 37 містить інформацію про «підписанта» Любиковського Олексія Анатолійовича - керівника).

За вказаних обставин, аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову у частині щодо стягнення 33582грн.11коп. основного боргу приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства, в іншій частині аргументи позивача не приймаються до уваги судом.

Аргументи, наведені відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову у частині щодо основного боргу у розмірі 15493грн.90коп., приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства, в іншій частині аргументи відповідача не приймаються судом до уваги.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГКУ кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГКУ не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 626 ЦКУ договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦКУ договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦКУ).

Відповідно до ст. 691, 692 ЦКУ покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу, а також учинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено іншого строку оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем у частині прострочення виконання основного грошового зобов`язання по сплаті 33581грн.11коп. вартості поставленого товару, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в зазначеній частині.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині щодо стягнення 15499грн.90коп. основного боргу.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1921,00:49076,01х33582,11=1314,52грн. що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача).

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сніцар Олександра Івановича (адреса місця проживання чи перебування: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Сервіс Південь» (адреса місцезнаходження: 54037, місто Миколаїв, вулиця 295 Стрілецької дивізії, будинок 79-В; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 39358488) 33582грн.11коп. основного боргу, 1314грн.52коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 11 жовтня 2019 р.

Суддя Ю.В. Гридасов