СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2019 р. Справа № 917/266/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.

судове засідання проводиться в режимі відеоконференції за клопотанням Кременчуцької міської ради Полтавської області, задоволеного ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2019. Суд відповідальний за організацію та проведення судового засідання в режимі відеоконференції - Автозаводський районний суд м. Кременчук

за участю представників сторін:

у приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчук представник від Кременчуцької міської ради Полтавської області Пономаренко Н.О. довіреність № 477 від 14.12.2018;

у приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчук представник ФОП Марченко І.В. Ульянова Ю.А., довіреність № 536 від 20.07.2007;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ФОП Марченко І.В. (вх. №2311 П/2), на рішення, ухвалене Господарським судом Полтавської області у складі судді Кльопова І.Г. 27.06.2019 (дата складання повного тексту рішення 01.07.2019 час проголошення рішення 10 година 30 хвилин), у справі № 917/266/19

за позовом Кременчуцької міської ради Полтавської області, пр. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Фізичної особи-підприємця Марченко Ірини Валеріївни, АДРЕСА_1

про стягнення 264 827,01 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Кременчуцька міська рада Полтавської області звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Марченко Ірини Валеріївни про стягнення 264 827,01 грн. збитків (неодержаного доходу), заподіяних територіальній громаді м. Кременчука внаслідок порушення земельного законодавства.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 27.06.2019 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Марченко Ірини Валеріївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області (, площа Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) 264 827,01 грн. боргу та 3972,41 грн. витрат по сплаті судового збору. Рішення ухвалено з посиланням на положення ст. 1212 ЦК України.

До Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга від імені відповідача ФОП Марченко І.В.

В скарзі просить суд : скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 27.06.2019 у справі № 917/266/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд встановив обставини, що мають суттєве значення для розгляду справи без посилання на відповідні докази, факт такого використання не доведений.

Автоматизованою системою розподілу справ (скарг) між суддями визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В. (витяг з протоколу 25.07.2019).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні 30.09.2019.

Від Кременчуцької міської ради Полтавської області надійшов відзив (вх. 8301 від 03.09.2019), в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити без змін оскаржуване рішення, яке вважає законним та обґрунтованим. Наводить доводи на підтвердження своєї позиції у справі.

В судовому засіданні 30.09.2019 представник заявника апеляційної скарги підтримав її вимоги в повному обсязі, представник позивача заперечував проти вимог та доводів апелянта та просить відмовити в її задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, повноту та об`єктивність дослідження судом першої інстанції норм матеріального права в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом 28.11.2011 відповідно до договору купівлі-продажу будівель човнової станції, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценко А.М., ТОВ "Сільгосппродукт" продав, а Марченко Ірина Валеріївна придбала будівлі човнової станції, розташовані за адресою: вул.Велика набережна,16 (попередня назва вулиці - 50-річчя СРСР) у м. Кременчуці Полтавської області , які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :08:006:0030.

31.07.2012 рішенням Кременчуцької міської ради "Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам в оренду в м. Кременчуці" ФОП Марченко І.В. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 18920 кв.м. для експлуатації та обслуговування будівель човнової станції по вул. Велика набережна,16 (попередня назва вулиці - 50-річчя СРСР) у м. Кременчуці Полтавської області

Рішенням Кременчуцької міської ради від 23.04.2013 "Про надання дозволу на розроблення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок юридичним та фізичним особам в м.Кременчуці", ФОП Марченко І.В. надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 16028 кв.м. для експлуатації та обслуговування будівель човнової станції по вул. Велика набережна,16 (попередня назва вулиці - 50-річчя СРСР) у м. Кременчуці Полтавської області .

02.07.2014 рішенням Кременчуцької міської ради "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м. Кременчуці" ФОП Марченко І.В. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 16028 кв.м. для експлуатації та обслуговування будівель човнової станції по вул. Велика набережна,16 (попередня назва вулиці - 50-річчя СРСР) у м. Кременчуці Полтавської області та передано в оренду строком на 15 років земельну ділянку площею 16028 кв.м з кадастровим номером :08:006:0030 для експлуатації та обслуговування будівель човнової станції по вул. Велика Набережна,16 (попередня назва вулиці - 50-річчя СРСР) у м. Кременчуці Полтавської області

31.05.2016 рішенням Кременчуцької міської ради "Про внесення змін до рішення органів місцевого самоврядування в м. Кременчуці" внесено зміни до рішення Кременчуцької міської ради від 02.07.2014 "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м. Кременчуці" щодо передачі ФОП Марченко І.В. в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель човнової станції по вул. Велика набережна,16 (попередня назва вулиці - 50-річчя СРСР) у м. Кременчуці , а саме, зокрема: по всьому тексту рішення замість слів " вул. 50-річчя СРСР " читати " вул. Велика набережна " у відповідних по тексту відмінках; другий абзац підпункту 8.2.4 викласти в наступній редакції " нарахувати та сплатити орендну плату за фактичне використання земельної ділянки площею 16028 кв.м. в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі за період з 28.11.2011 - дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, розміщені на земельній ділянці до дня прийняття цього рішення"; замість слів "В шестимісячний термін" читати "В термін до 01.12.2016".

До Господарського суду Полтавської області звернулась Кременчуцька міська рада з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача ФОП Марченко І.В. збитки у вигляді неотриманого радою доходу від земельної ділянки, на якій розташована нерухомість відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не оформив відповідно до вимог чинного законодавства права користування земельною ділянкою, що призвело до збитків у Кременчуцької міської ради. Вимоги заявлені з посиланням на статтю 1166 ЦК України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення у даній справі місцевий господарський суд самостійно здійснив перекваліфікацію заявлених вимог та задовольнив їх на підставі статті 1212-1214 ЦК України. Крім того, місцевий господарський суд вважав, що позивачем вірно розраховано розмір безпідставно збережених коштів як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати за землю.

Відповідач не погодився з ухваленим у справі рішенням та звернувся з апеляційною скаргою.

Доводами скарги є :

- суд самостійно кваліфікував та розглянув спір з інших правових підстав ніж заявлені у позові;

- позивачем не доведено розміру земельної ділянки, яку використовує відповідач, внаслідок чого розмір заявлених позовних вимог є недоведеним.

Апеляційний господарський суд не погоджується з висновками суду першої інстанції у справі № 917/266/19 щодо доведеності позовних вимог належними доказами, а також вважає безпідставними посилання суду першої інстанції на правові висновки Верховного Суду у справах № 902/794/17 від 21.01.2019; 912/188/17 від 14.01.2019, оскільки вимоги у вказаних двох справах хоча і обґрунтовані статтями 1212-1214 ЦК України, однак обставини справи № 917/266/19 не є подібними до обставин вказаних справ та мають суттєві відмінності, які впливають на результат вирішення спору.

Так, місцевий господарський суд не надав оцінки обставинам щодо підставності та обґрунтованості визначення Кременчуцькою міською радою розміру земельної ділянки по вул. 50 річчя СРСР (вул. Велика набережна) у м. Кременчуці , яка використовується відповідачем. Однак, зазначені обставини є суттєвими, оскільки прямо впливають на розмір заявлених вимог, а отже має бути доведеним та підтвердженим належними доказами.

Стосовно доводів апелянта про те, що судом першої інстанції самостійно здійснено перекваліфікацію заявлених вимог, апеляційний господарський суд зазначає, що невірна правова кваліфікація позивачем підстави позову не позбавляє суд обов`язку самостійного визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, і не може впливати на обґрунтованість позовних вимог.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці, на підставі договору купівлі-продажу з ТОВ "Сільгоспродукт".

При цьому, матеріали справи містять копію договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером :08:006:0030 з попереднім власником нерухомості ТОВ "Сільгоспродукт" від 26.10.2005.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії договору оренди від 26.10.2005, хоча він і укладений щодо земельної ділянки із тим же кадастровим номером, однак загальна площа земельної ділянки, яку орендував попередній власник, суттєво відрізняється від площі земельної ділянки з таким самим кадастровим номером, яка зазначена у витязі земельного кадастру та яку вказує міська рада при розрахунку позовних вимог. Так, ТОВ "Сільгоспродукт" орендував земельну ділянку площею 3,0785 га. (а.с.13), в той час як відповідно до витягу з Державного земельного кадастру (дата формування 15.05.2014) земельна ділянка із кадастровим номером :08:006: 0030 має площу 1.6028 га.

Крім того, відповідно до положень наявної в матеріалах справи копії договору оренди від 26.10.2005, укладеного Кременчуцькою міською радою та ТОВ "Сільгоспродукт", предметом оренди є земельна ділянка із кадастровим номером :08:006:0030 з площею 30,785 га , договір укладено до 01.10.2010.

Доказів пролонгації договору матеріали справи не містять.

Отже, матеріали справи не містять доказів, що на момент укладення ТОВ "Сільгоспродукт" з ФОП Марченко І.В. договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.11.2011, який розташований на земельній ділянці із кадастровим номером :08:006:0030, зазначена земельна ділянка перебувала в оренді у попереднього власника нерухомості.

Зважаючи на викладене, відсутні правові підстави вважати, що при укладенні договору купівлі-продажу нерухомості до набувача (відповідач) перейшло право користування земельною ділянкою, оскільки як встановлено вище не надано доказів, що таким правом станом на момент укладення договору купівлі - продажу був наділений попередній власник. Таким чином, відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Відтак апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що немає підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що встановивши що правова кваліфікація заявлених вимог є іншою не був позбавлений права самостійно кваліфікувати спірні правовідносини. При цьому апеляційний господарський суд зазначає, що хоча місцевим господарським судом здійснено вірну кваліфікацію спірним правовідносинам з урахуванням правових висновків, викладеним в багатьох постановах Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/3412/17, однак не наведено мотивів та не надано оцінки в чому полягає неправильність кваліфікації позивача.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

В даному випадку, як на підставу нарахування відповідачу коштів у розмірі орендної плати за землю, позивач посилається на те, що набуте у власність відповідача нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :08:006:0030. Розмір земельної ділянки із зазначеним кадастровим номером згідно витягу з Державного земельного кадастру складає 1.6028 га.

На підставі вищенаведеного акту, позивачем було здійснено розрахунок розміру орендної плати за період з 11.02.2016 по 11.02.2019.

Частиною 1 ст. 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

За змістом ч.3 ст.7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі переходу права власності на майно, розташоване на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщено зазначене майно, у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. З моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщено це майно, у зв`язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщено. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

В той час, як матеріали справи не містять доказів оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою по вул. Велика набережна (попередня назва вул. 50-річчя СРСР) у місті Кременчуці .

Однак, з матеріалів справи та з наданих позивачем доказів не вбачається на якій підставі позивачем розраховано розмір заявлених вимог саме з розміру земельної ділянки 1.6028 га. Відсутні будь - які документи, які б підтверджували користування відповідачем земельною ділянкою саме в такому розмірі.

Надані у справі документи: дозвіл на розробку технічної документації на земельну ділянку розміром 16028 кв м, рішення міської ради про затвердження технічної документації земельної ділянки розміром 16028 кв м лише свідчать про намір отримати в користування земельну ділянку зазначеного розміру ФОП Марченко І.В. станом на момент звернення з відповідними заявами до міської ради для отримання дозволів на розробку докуметації, однак не доводять фактичного користування нею земельною ділянкою саме в такому розмірі.

Позивач, розрахувавши заявлені позовні вимоги як збитки, надав копію рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 19.02.2018, яким внесено зміни до рішення виконавчого комітету КМР від 07.12.2007 № 1229 "Про утворення комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства та викладено Положення про організацію роботи комісії по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства в новій редакції.

Згідно розділу 5 Положення : виявлення фактів безоплатного користування земельними ділянками чи без належних на те правовстановлюючих документів суб`єктами господарювання та фізичними особами, підготовка і внесення матеріалів на засідання комісії здійснює управління земельних ресурсів виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області. Пунктом 5.2. Положення передбачено, що на засідання комісії по визначенню збитків для розгляду готуються, крім іншого, акт обстеження земельної ділянки (з доданими до нього фото матеріалами) або інша інформація про площу земельної ділянки, що використовується. (а.с. 43 зворотній бік сторінки).

Акту обстеження земельної ділянки, яке проведено належним чином та встановлено та зафіксовано дійсний розмір земельної ділянки, яку фактично використовує відповідач, матеріали справи не містять.

Позивачем до матеріалів справи додано акт по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства від 04.09.2018. Однак із вказаного акту не вбачається на якій саме підставі та з яких обставин комісія дійшла висновку, що ФОП Марченко І.В. використовується земельна ділянка розміром 1.6028 га.

З договору купівлі-продажу будівель човнової станції вбачається, що загальна площа отриманих ФОП Марченко будівель складає 142,6 кв м., в той час як позивачем розрахована та заявлена до стягнення сума неотриманого радою доходу, виходячи з площі земельної ділянки 1.6028 га, що значно перевищує розмір ділянки під нежитловими будівлями, отриманими відповідачем у власність.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 77 та 78 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Апеляційний господарський суд встановив, що позовні вимоги у справі, яка розглядається, Кременчуцькою міською радою документально не обґрунтовані, не доведені та не підтверджені належними доказами. Позивач самостійно визначив розмір зобов`язання без підтвердження належними доказами розміру земельної ділянки, яку фактично використовує відповідач.

Вищевикладене залишилось поза увагою господарського суду першої інстанції, що призвело до помилкових та необґрунтованих висновків, які покладені в основу оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи судом апеляційної інстанції. Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги на підставі приписів статті 129 ГПК України судовий збір, сплачений апелянтом (відповідачем) за звернення з апеляційною скаргою покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, п. 2 ч.1 ст. 275, п. 1, 2 ч. 1 статті 277, 281, 282 ГПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ФОП Марченко І .В . задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 27.06.2019 у справі № 917/266/19 скасувати та прийняти нове рішення. В задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути з Кременчуцької міської ради Полтавської області на користь ФОП Марченко І.В. (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) 5958,61 грн судового збору, сплаченого за звернення з апеляційною скаргою.

Доручити Господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.10.2019

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов