ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року м. Дніпро Справа № 904/5804/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Кощеєв І.М. (доповідач)

судді : Антонік С.Г., Дармін М.О.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2019 р.

( суддя Загинайко Т.В., м. Дніпро, повний текст підписано 09.08.2019 р.)

прийняту за результатами розгляду заяви

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48"

про скасування судового наказу у провадженні

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю

"Житлово-Сервісна компанія "Проспект"

( м. Дніпро )

до боржника: Об`єднання співвласників

багатоквартирного будинку "Малиновського-48"

( м. Дніпро )

про видачу судового наказу з вимогою про стягнення 75 600 грн. 00 коп. - заборгованості за договором поставки від 01.02.2018 р. №1-2/18-1, 2 844 грн. 18 коп. - інфляційних втрат та 1 097 грн. 74 коп. - пені

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Житлово-Сервісна компанія "Проспект" у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48": 2 844 грн. 18 коп. - інфляційних втрат, 1 097 грн. 74 коп. - пені та видано судовий наказ від 26.12.2018 р. про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Сервісна компанія "Проспект" 75 600 грн. 00 коп. - заборгованості за договором поставки від 01.02.2018 р. №1-2/18-1 та 176 грн. 20 коп. - витрат по сплаті судового збору. При цьому у судовому наказі від 26.12.2018 р. боржника було повідомлено про те, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Господарським судом Дніпропетровської області 26.03.2019 р. було видано судовий наказ від 26.12.2018 р. для направлення стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Житлово-Сервісна компанія "Проспект".

Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" подано до Господарського суду Дніпропетровської області заяву (вх. №35342/19 від 07.08.2019 р.) про скасування судового наказу, в якій заявник просив поновити процесуальний строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 р., виданий за наказним провадженням № 904/5804/18.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2019 р. відмовлено Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" у поновленні строку для подання заяви про скасування судового наказу. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" про скасування судового наказу від 26.12.2018 р. у справі № 904/5804/18 повернуто боржнику - Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48".

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" подало апеляційну скаргу, якою просить Центральний апеляційний господарський суд її скасувати, передати заяву про скасування судового наказу на розгляд Господарському суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.08.2019 р. апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2019 р. у справі № 904/5804/18 було повернуто без розгляду на підставі п.1 ч. 5 ст. 260 ГПК України.

09.09.2019 р. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" повторно подало апеляційну скаргу, якою просить Центральний апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2019 р., передати заяву про скасування судового наказу на розгляд Господарському суду Дніпропетровської області.

В обгрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що відповідно до матеріалів справи: копію зазначеного вище судового наказу та заяву стягувача разом з доданими до неї документами, 30.12.2018 року надіслано судом на адресу боржника в порядку ст. 156 ГГПК України. Як вбачається із матеріалів справи, поштове відправлення за № 300, в якому містився судовий наказ від 02.08.2019 p., підприємство зв`язку "Укрпошта" повернуло 02.03.2019 р. за зворотньою адресою. На адресу суду, зазначене вище поштове відправлення надійшло 07.03.2019 р. з поміткою: "за закінченням терміну зберігання". Фактично, ОСББ «Малиновського-48» дізналось про існування судового наказу з Єдиного державного реєстру судових рішень 02.08.2019 р., коли голова ОСББ «Малиновського-48», при спробі здійснити через систему «Приват 24» оплату платежів, не зміг цього зробити через те що рахунки виявились арештованими та відповідно заблокованими на суму 83 522,82 грн., після чого під час роботи із електронним порталом «Судова влада України» та Єдиним реєстром судових рішень України було знайдено судовий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 р. у справі № 904/5804/18 про стягнення з ОСББ «Малиновського-48» 75 600 грн. 00 коп. - заборгованості за договором поставки від 01.02.2018р. №1-2/18 та судового збору у сумі 176,20 грн.

Скаржник не погоджується з висновком господарського суду, що день проставлення у поштовому повідомлені відмітки "за закінченням строку зберігання" свідчить про відмову Відповідача отримати копію судового рішення за адресою свого місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення боржнику копії судового наказу із додатками у справі в силу положень п. 5 ст. 242 ГПК України.

Водночас, на думку Скаржника, не може вважатись врученим судовий наказ боржнику, враховуючи наявність довідки про повернення поштового відправлення за закінченням терміну його зберігання.

Скаржник наголошує на тому, що Боржник не мав можливості звернутися із заявою про скасування судового наказу у передбачений законодавством строк, оскільки об`єктивно не був обізнаний не тільки про наявність судового наказу, а і судового провадження як такого, при цьому заходи досудового врегулювання спору Стягувачем не вживались, що також свідчить про відсутність інформації про можливість відкриття судового провадження.

При цьому Скаржник зазначає, що договір між боржником та стягувачем було підписано колишнім головою ОСББ «Малиновського-48», діючому голові вказані документи не передавались, тому про їх наявність правлінню та членам ОСББ нічого відомо не було до моменту арешту рахунку. ОСББ «Малиновського-48» із стягнутою за судовим наказом сумою не погоджується, а вимоги заявника вважає необгрунтованими та спірними. Існують підозри щодо наявності злочинної умисної змови колишнього голови правління ОСББ «Малиновського-48» та ТОВ «ЖИТЛОВО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ «ПРОСПЕКТ»», докази чого будуть надані правоохоронним органам та до суду.

Таким чином, з метою надання можливості захистити права Скаржник вважає, що наявні поважні причини для поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу. Крім того, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасник Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Відтак, на думку Скаржника, оскільки істотною особливістю розгляду справ наказного провадження є відсутність спору, а між сторонами склалися правовідносини, які мають спірний характер, то судовий наказ від 26.12.2018 р. у справі № 904/5804/18, підлягає скасуванню.

ТОВ "Житлово-Сервісна компанія "Проспект" не скористалося своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надало суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І.М. у складі колегії суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2019 р. відновлено строк подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 03.10.2019 р.

ТОВ "Житлово-Сервісна компанія "Проспект" не скористалося своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечило явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання було повідомлене належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаного учасника провадження у справі, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника ТОВ "Житлово-Сервісна компанія "Проспект".

У судовому засіданні, яке відбулося 03.10.2019 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Скаржника, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 21.12.2018 р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Сервісна компанія "Проспект" про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" 79 541 грн. 92 коп., що складає 75 600 грн. 00 коп. - заборгованості за договором поставки від 01.02.2018 р. №1-2/18-1, 2 844 грн. 18 коп. - інфляційних втрат, 1 097 грн. 74 коп. - пені та 176 грн. 20 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 р. видано судовий наказ від 26.12.2018 р. про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Сервісна компанія "Проспект" 75 600 грн. 00 коп. - заборгованості за договором поставки від 01.02.2018 р. №1-2/18-1 та 176 грн. 20 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до листа Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 р. № 904/5804/18/49003/18 Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" було спрямовано копію судового наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 р., копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 р. та копію заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-Сервісна компанія "Проспект" від 18.12.2018 р. про видачу судового наказу з додатками на адресу, зазначену у заяві про видачу судового наказу та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 49034, м. Дніпро, вул. Малиновського, буд. 48.

В подальшому вказану кореспонденцію 07.03.2019 р. було повернуто до суду засобами поштового зв`язку з відміткою «За закінченням терміну зберігання», і Господарським судом Дніпропетровської області 26.03.2019 р. було видано судовий наказ від 26.12.2018 р. для направлення стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Житлово-Сервісна компанія "Проспект".

Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" подано до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про скасування судового наказу, в якій заявник просив поновити процесуальний строк для подання заяви про скасування судового наказу та просив скасувати судовий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 р., виданий за наказним провадженням № 904/5804/18.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилався на те, що: не був обізнаний про існування судового наказу через неотримання поштового відправлення, в якому містилися копія судового наказу від 26.12.2018 р., копія ухвали суду від 26.12.2018 р. та заяви від 18.12.2018 р. про видачу судового наказу, в тому числі і не отримував його засобами телефонного зв`язку та на електронну адресу: , яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; під час ознайомлення з матеріалами справи, зокрема з поштовим поверненням, вбачається, що на поштовому конверті з поверненням міститься напис "кв?", тобто відсутній номер приміщення, що надає можливість більш точно ідентифікувати адресу виконавчого органу боржника; про факт існування судового наказу він дізнався 02.08.2019 р. з Єдиного державного реєстру судових рішень; не отримавши судовий наказ заявник не мав можливості звернутися із заявою про його скасування у передбачений законодавством строк; Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" із стягнутою за судовим наказом сумою не погоджується, вимоги заявника вважає необгрунтованими, до суми заборгованості включена вартість послуг, які ніколи не надавались.

Відмовляючи Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" у поновленні строку для подання заяви про скасування судового наказу та повертаючи заяву боржнику - Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48", суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку, про відсутність правових підстав для поновлення пропущеного строку на подання відповідної заяви, оскільки в поданій заяві Об`єднанням співвласників не наведено жодного доказу, який би підтверджував поважність причини пропуску строку для подання заяви про скасування судового наказу, а також відсутні обставини, які в розумінні чинного законодавства можуть бути визнані поважними причинами пропуску процесуального строку.

Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно зі ст. 156 ГПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до ст. 242 цього Кодексу.

За приписами ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку (п.1); день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи (п. 2); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 5).

З матеріалів справи вбачається, що копія судового наказу від 26.12.2018 р. разом із додатками до нього були направлені 26.12.2018 р. на адресу боржника, зазначену у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

07.03.2019 р. вказане відправлення повернулося до суду з відміткою пошти "за закінченням встановленого строку зберігання".

Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду, що день проставлення у поштовому повідомлені відмітки "за закінченням строку зберігання" свідчить про відмову Відповідача отримати копію судового рішення за адресою свого місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення боржнику копії судового наказу із додатками у справі в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Посилання суду на позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 р. у справі № 904/9904/17 є помилковими, оскільки у вказаній справі суд дійшов висновку, що сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Отже, обставини у справі № 904/9904/17 стосуються повідомлення сторони про день, час та місце розгляду справи, а не про обізнаність боржника про видачу судового наказу.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що необізнаність Скаржника з заявою про видачу судового наказу та копією судового наказу, виданого на підставі заяви, якої у боржника не має, оскільки копія заяви про видачу судового наказу не направляється боржнику перед зверненням з заявою до суду, не свідчить про його відмову від отримання копії судового наказу.

Судом прийнято до уваги посилання Апелянта на те, що останній про зберігання у поштовому відділенні цінного листа чи рекомендованого листа з повідомленням про вручення не був повідомлений належним чином, доказів протилежного матеріали справи не містять.

На копії поштового конверту ( а. с. 56 ), в якому до суду повернулась не врученою копія судового наказу з заявою стягувача про його видання, відсутні відмітки пошти про спроби вручення поштового відправлення адресату, відправлення повернуто на адресу суду «за закінченням встановленого строку зберігання», а не з підстав, зазначених в п. п. 4, 5 ст. 242 ГПК України.

Не містять матеріали справи доказів відмови боржника в отриманні поштового відправлення, чи відсутності його за місцем доставки (адреса місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи).

Як зазначає боржник, фактично, ОСББ «Малиновського-48» дізналось про існування судового наказу з Єдиного державного реєстру судових рішень 02.08.2019 р., коли голова ОСББ «Малиновського-48», при спробі здійснити через систему «Приват 24» оплату платежів, не зміг цього зробити через те що рахунки виявились арештованими та відповідно заблокованими на суму 83 522,82 грн., після чого під час роботи із електронним порталом «Судова влада України» та Єдиним реєстром судових рішень України було знайдено судовий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 р. у справі № 904/5804/18 про стягнення з ОСББ «Малиновського-48» 75 600 грн. 00 коп. - заборгованості за договором поставки від 01.02.2018 р. №1-2/18 та судового збору у сумі 176,20 грн., а тому подання 07.08.2019 р. заяви про скасування судового наказу відбулося в межах строків, встановлених ст. 157 ГПК України.

З огляду на викладені обставини справи в їх сукупності, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про реальну можливість боржника ознайомитись з судовим наказом від 26.12.2018 р. в реєстрі судових рішень та своєчасно подати заяву про його скасування.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02. 2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачених ст. 6 Конвенції. Суд також зазначив, що мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 р. та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 р. Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати Боржнику можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доступ до правосуддя в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997 р., та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Враховуючи викладене, доводи апелянта (боржника) є обґрунтованими, а висновок суду, що боржник мав реальну можливість ознайомитись із судовим наказом у Єдиному державному реєстрі судових рішень та подати заяву про його скасування вчасно у відповідності до приписів ч. 1 ст. 158 ГПК України суперечить обставинам справи та вимогам процесуального законодавства.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд без належних правових підстав повернув заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" про скасування судового наказу від 26.12.2018 р. у справі № 904/5804/18.

Щодо доводів боржника, викладених в апеляційній скарзі щодо підстав видачі судового наказу у справі, колегія суддів зазначає, що вони не приймаються до уваги, оскільки предметом апеляційного розгляду є саме ухвала суду першої інстанції про повернення заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" про скасування судового наказу у справі № 904/5804/18 та підстави, з яких така заява була повернута, а не підстави та обґрунтованість видачі судового наказу у даній справі.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2019 р. у справі № 904/5804/18 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2019 р. у справі № 904/5804/18 підлягає скасуванню з передачею справи до Господарському суду Дніпропетровської області для розгляду заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" про скасування судового наказу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 281 - 284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2019р. у справі № 904/5804/18 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2019 р. у справі № 904/5804/18 скасувати.

Передати заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Малиновського-48" від 07.08.2019 р. про скасування судового наказу від 21.12.2018 р. у справі № 904/5804/18 на розгляд Господарському суду Дніпропетровської області.

Розподіл судових витрат за подання цієї апеляційної скарги провести за наслідками розгляду заяви про скасування судового наказу від 21.12.2018 р. у справі № 904/5804/18 по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 08.10.2019 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін