ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2930/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ДП "Завод ім.В.О. Малишева", м. Харків
до ФОП Черкашина Віктора Васильовича, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Косінова Н.І.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року до господарського суду звернулось Державне підприємство "Завод імені В.О.Малишева" з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Черкашина Віктора Васильовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" ( юридична адреса: 61001 м. Харків, вул. Плеханівська, 126; п/р НОМЕР_2 АБ "Укргазбанк" м. Київ, МФО 320478, ІПН 97, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ № 200115228) заборгованості за договором про відшкодування витрат орендодавця на утримання нерухомого майна № 917 дп від 01 серпня 2017 року в сумі 2.771,09 грн. за період січень 2018 року - травень 2019 року; 875,26 грн. - пені у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, 72,94 грн. - 3 % річних; 160,43 грн. - сума інфляційного збільшення. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилався на порушення відповідачем умов договору про відшкодування витрат орендодавця на утримання нерухомого майна № 917 дп від 01.12.2017 року в частині не оплати експлуатаційних послуг на утримання будівлі, компенсацію з оплати обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством та надання комунальних послуг що встановлюються згідно Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору.

Ухвалою від 12.09.2019 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 07.10.2019 р. о 09:00.

07.10.2019 р. від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 875,26 грн. - пені у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, 72,94 грн. - 3 % річних; 160,43 грн. - суму інфляційного збільшення. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

У судовому засіданні 07.10.2019 р. було оголошено перерву до "15" жовтня 2019 р., 10:30 год.

11.10.2019 р. від позивача надійшла заява про поновлення строку для подачі заяви про зменшення розміру позовних вимог та заява про зменшення позовних вимог (вх. №24437). В поданій заяві зазначається, що 26.09.2019 р. відповідачем було сплачено суму основного боргу за договором, на підтвердження чого надано копію виписки по рахунку позивача за 26.09.2019 р. Також, позивач заявляв про зменшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача 330,79 грн. - пені у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, 73,09 грн. - 3% річних; 152,49 грн. - суму інфляційного збільшення.

Розглянувши подану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог, з урахуванням заяви про поновлення строку для подання відповідної заяви, суд приймає таку заяву до розгляду та розглядає справу з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх. 24437 від 11.10.2019 р.).

В судовому засіданні 15.10.2019 р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду були надіслані відповідачу за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та були повернуті до суду з відміткою "інші причини, що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, адресат відсутній", про що свідчать довідки ПАТ "Укрпошта".

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", відповідно до якої, відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

01.12.2017 року між Державним підприємством "Завод імені В.О.Малишева" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Черкашиним Віктором Васильовичем (орендар) був укладений договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання нерухомого майна №917 дп. У відповідності до предмету договору "Орендодавець" зобов`язався забезпечувати обслуговування та експлуатацію індивідуально визначеного майна - вбудовані нежитлові приміщення, кімнати №№ 24, 29, одноповерхової будівлі кафе "ЗІМ", літ. А-1 (будівлі овочевого магазину і кулінарії, що розташоване на торгівельному майданчику "Малишевський"), інвентарний № 000558, загальною площею 11,9 кв.м, що розміщене за адресою: м. Харків, вул.Плеханівська, 126, що перебуває на балансі Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева", а Орендар бере участь у витратах Орендодавця по виконанню вказаних послуг пропорційно до займаної ним площі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Орендодавцем за цим Договором та інших обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством (п.1.1. договору).

Згідно з п. 6.1 Договору № 917 даний Договір укладено на підставі договору оренди № 907 дп від 01 грудня 2017 року терміном з 01 грудня 2017 року до 01 листопада 2020 року.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору № 917 оплата експлуатаційних послуг на утримання будівлі, компенсацію з оплати обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством та надання комунальних послуг встановлюється згідно Додатку №1, який є невід`ємною частиною Договору. Оплата експлуатаційних послуг на утримання будівлі та сплата земельного податку та інших обов`язкових платежів до державного та місцевого бюджетів, вноситься Орендарем на рахунок Орендодавцю, не пізніше 12 числа кожного місяця наступного за розрахунковим на підставі акту наданих послуг, підписаного обома Сторонами, та рахунку-фактури. Оплата експлуатаційних послуг на утримання будівлі здійснюється до моменту повернення Орендарем орендованого майна Орендодавцю. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акту приймання-передачі.

Додатком №1 до Договору № 917 було встановлено розрахунок розміру експлуатаційних послуг та податку на землю, відповідно до якого плата за надані орендні послуги включає: експлуатаційні відшкодування у розмірі 59,50 грн. без ПДВ щомісячно; відшкодування плати з податку на землю та відшкодування плати з податку на нерухомість - розрахунок сплати відшкодування згідно чинного законодавства; енергопостачання, водопостачання, каналізація та опалення - згідно договорів з комунальними установами або згідно розрахункам 84 відділу.

Додатковою угодою № 1 від 28.03.2019 р. до Договору № 917 Додаток №1 до Договору викладено в новій редакції. Так в Додатку №1 до Договору № 917 з 01.03.2019 встановлено розрахунок розміру експлуатаційних послуг та податку на землю, відповідно до якого плата за надані орендні послуги включає: експлуатаційні відшкодування у розмірі 59,50 грн. без ПДВ щомісячно; відшкодування плати з податку на землю - розрахунок сплати відшкодування згідно чинного законодавства; енергопостачання, водопостачання, каналізація та опалення - згідно договорів з комунальними установами або згідно розрахункам 84 відділу.

Позивачем на виконання наданих послуг з відшкодування експлуатаційних витрат, зі сплати податку на землю та податку на нерухомість надані наступні акти здачі-приймання робіт (надання послуг):

- акт № ДП-0000054 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за січень 2018 року склала 156,97 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0000351 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за лютий 2018 року склала 169,43 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0000510 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за березень 2018 року склала 163,20 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0000746 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за квітень 2018 року склала 163,21 грн. з ПДВ;

- акт №ДП-0000982 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за травень 2018 року склала 163,21 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0001272 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за червень 2018 року склала 163,21 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0000351 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за липень 2018 року склала 163,21 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0001730 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за серпень 2018 року склала 163,21 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0001976 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за вересень 2018 року склала 163,21 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0002254 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за жовтень 2018 року склала 163,21 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0002509 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за листопад 2018 року склала 163,21 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0002723 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за грудень 2018 року склала 163,21 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0000165 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за січень 2019 року склала 192,31 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0000308 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за лютий 2019 року склала 192,31 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0000583 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за березень 2019 року склала 142,66 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0000854 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за квітень 2019 року склала 142,66 грн. з ПДВ;

- акт № ДП-0001107 здачі-прийняття робіт (надання послуг), загальна вартість відшкодування витрат на утримання майна за травень 2019 року склала 142,66 грн. з ПДВ.

Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) по жовтень 2018 отримано ФОП Чершкашиним В.В., що підтверджується його підписами на актах. Інші акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) направлено на адресу ФОП Чершкашина В.В., на підтвердження чого позивачем надано опис вкладення до цінного листа та фіскальний чек.

Однак, у порушення вимог пп. 3.2.3 п. 2.2 Договору № 917 Орендар не відшкодував витрати на утримання Майна, в результаті чого, за період з 01.01.2018 по 31.05.2019 у ФОП Черкащина В.В. перед ДП «Завод імені В.О. Малишева» обліковувалася заборгованість у розмірі 2771,09 грн

ДП «Завод імені В.О. Малишева» на адресу ФОП Черкащина В.В. було направлено претензію за вих. №2679/16 від 31.05.2019. Вказану претензію ФОП Черкащина В . В. отримав 14.06.2019, що підтверджується його особистим підписом на зазначеній претензії. Однак, станом на 23.08.2019 орендарем претензію за вих. №2679/16 від 31.05.2019 не було задоволено.

Пунктом 5.2 Договору № 917 встановлено, що у разі неналежного виконання грошового зобов`язання, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої до сплати суми за кожен день порушення.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем було сплачено суму основної заборгованості лише 26.09.2019 р. (згідно виписки по рахунку позивача за 26.09.2019 р.) позивачем було нараховано відповідачу 330,79 грн. - пені у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, 73,09 грн. - 3% річних; 152,49 грн. - суму інфляційного збільшення (в редакції заяви про зменшення позовних вимог).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За умовами укладеного сторонами 01 грудня 2017 року Договору про відшкодування витрат орендодавця на утримання нерухомого майна № 917 дп "Орендодавець" зобов`язався забезпечувати обслуговування та експлуатацію індивідуально визначеного майна - вбудовані нежитлові приміщення, кімнати №№ 24, 29, одноповерхової будівлі кафе "ЗІМ", літ. А-1 (будівлі овочевого магазину і кулінарії, що розташоване на торгівельному майданчику "Малишевський"), інвентарний № 000558, загальною площею 11,9 кв.м, що розміщене за адресою: м. Харків, вул.Плеханівська, 126, що перебуває на балансі Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева", а Орендар бере участь у витратах Орендодавця по виконанню вказаних послуг пропорційно до займаної ним площі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Орендодавцем за цим Договором та інших обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством (п.1.1. договору).

Згідно п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору № 917 оплата експлуатаційних послуг на утримання будівлі, компенсація з оплати обов`язкових платежів, передбачених чинним законодавством та надання комунальних послуг здійснюється згідно Додатку №1, який є невід`ємною частиною Договору. Оплата експлуатаційних послуг на утримання будівлі та сплата земельного податку та інших обов`язкових платежів до державного та місцевого бюджетів, повинна була вноситися Орендарем на рахунок Орендодавцю, не пізніше 12 числа кожного місяця наступного за розрахунковим на підставі акту наданих послуг, підписаного обома Сторонами, та рахунку-фактури. Оплата експлуатаційних послуг на утримання будівлі здійснюється до моменту повернення Орендарем орендованого майна Орендодавцю.

Однак, вказане зобов`язання відповідачем не було виконано вчасно, суму основної заборгованості було погашено лише 26.09.2019 р., що зумовило нарахування пені у відповідності до п. 5.2 Договору № 917 та інфляційних втрат і відсотків річних за ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Постанови ПВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню 330,79 грн. пені, 73,09 грн. - 3% річних та 152,49 грн. інфляційних втрат за період з 13.02.2018 р. по 27.08.2019 р., суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Прийняти до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Черкашина Віктора Васильовича ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (61001, Харківська обл., місто Харків, Комінтернівський район ВУЛИЦЯ ПЛЕХАНІВСЬКА буд. 126, ідентифікаційний код особи 14315629; п/р НОМЕР_2 АБ "Укргазбанк" м. Київ, МФО 320478, ІПН 97, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №200115228) 330,79 грн. пені, 152,49 грн. - інфляційних втрат, 73,09 грн. - 3% річних за договором про відшкодування витрат орендодавця на утримання нерухомого майна № 917 дп від 01 серпня 2017 та 1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "16" жовтня 2019 р.

Суддя Л.С. Лаврова