ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3521/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг

до Житлово - будівельного кооперативу "Восток-31", м. Кривий Ріг

про стягнення основного боргу у розмірі 508697грн.71коп., інфляційних втрат у розмірі 10922грн.99коп., 3% річних у розмірі 6166грн.90коп., пені у розмірі 70284грн.17коп. та 7% штрафу у розмірі 33430грн.68коп.

Представники:

від позивача: Кожемятов К.М., довіреність №3258/01 від 22.08.2019р.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ: Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Житлово - будівельного кооперативу "Восток-31" з позовом про стягнення основного боргу у розмірі 508697грн.71коп., інфляційних втрат у розмірі 10922грн.99коп., 3% річних у розмірі 6166грн.90коп., пені у розмірі 70284грн.17коп. та 7% штрафу у розмірі 33430грн.68коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді №534 від 15.10.2013р., в частині розрахунків.

Разом із позовною заявою Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" заявило клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Задоволено клопотання позивача, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 10.09.2019р.

09.09.2019р. на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 70284грн.17коп. Відповідач стверджує, що в договорі не визначений розмірі пені, який підлягає нарахуванню за порушення грошових зобов`язань.

З посиланням на положення частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, відповідач просить зменшити штраф на 90%.

Відповідач також просить розстрочити виконання рішення суду протягом 11 календарних місяців.

Оскільки надісланий відповідачем електронною поштою відзив не містив підпису ЕЦП, суд дійшов висновку, що він не належить до офіційного документу.

11.09.2019р. вказаний відзив надійшов до суду засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2019р. оголошено перерву у судовому засіданні до 09.10.2019р.

Позивач 01.10.2019р. надав до суду відповідь на відзив. Позивач заперечує проти зменшення розміру штрафних санкцій зазначаючи, що наведені відповідачем обставини є необґрунтованими.

Позивач стверджує, що часткова оплата наданих послуг, не є належним виконанням зобов`язань за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді №534 від 15.10.2013р.

Також позивач зазначив, що нарахування штрафу у розмірі 7% передбачено пунктом 7.2.7 договору купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді №534 від 15.10.2013р.

Крім того, позивач зазначає, що в силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

09.10.2019р. на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшли письмові пояснення відповідача. Відповідач зазначає, що станом на 08.10.2019р. не отримував відповіді на відзив.

Також відповідач зазначає, що відповідно до повідомлень Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" №1422/01 від 21.03.2019р. та №2427 від 20.06.2019р., останнє відступило ТОВ "ОФС" право вимоги за договором купівлі - продажу теплової енергії №524 від 15.10.2013р. на суми 70000грн. та 80000грн. відповідно.

Відповідач стверджує, оскільки позивачем відступлено право вимоги на загальну суму 150000грн., Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" більше не є кредитором у спірних відносинах.

Також відповідач зазначає, що позивачем не були враховані всі здійснені відповідачем оплати заборгованості, що призвело до завищення суми основного боргу.

Судом встановлено, що подані відповідачем письмові пояснення не підписані електронним цифровим підписом (далі - ЕЦП).

Відповідно до частини 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Частиною 3 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" №851-IV від 22.05.2003р. електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" №851-IV від 22.05.2003р. для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Приписами статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" №851-IV від 22.05.2003р. оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Оскільки надіслані відповідачем електронною поштою письмові пояснення не містять підпису ЕЦП, отже не належать до офіційного документу.

Додаткового суд звертає увагу відповідача, що з наданих ним пояснень не підтверджується погашення чи відступлення права вимоги позивачем саме відносно заборгованості за спірний період за договором купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді №534 від 15.10.2013р.

В судовому засіданні від 09.10.2019р. представник позивач надав пояснення, що заявлена до стягнення сума боргу у розмірі 508697грн.71коп. не сплачена відповідачем.

В судове засідання від 09.10.2019р. представник відповідача не з`явився.

Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2019р. та від 10.09.2019р. були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи.

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, повернулась до суду з відміткою підприємства зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач був обізнаний про перебування у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області справи №904/3521/19. Наведене підтверджується надісланим відповідачем на адресу суду відзивом на позовну заяву.

Пунктом 99 Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За змістом пункту 116 зазначених Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення. Невручені з поважних причин рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 117 Правил поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання відповідачем ухвал Господарського суду Дніпропетровської області та повернення їх до суду з поміткою "повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання" є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

Дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

15.10.2013р. між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - теплопостачальна організація) та Житлово - будівельним кооперативом "Восток-31" (далі - споживач) підписаний договір купівлі - продажу теплової енергії №534 (далі - договір).

За цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором (пункт 1.1 договору).

За умовами пункту 4.2.5. теплопостачальна організація-продавець має право виписувати рахунки для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти здачі-прийняття послуг, які підтверджують обсяг отриманої теплової енергії та які повинні бути повернуті споживачем-покупцем в підписаному або в не підписаному вигляді до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом.

Згідно з пунктами 6.1.,6.2. договору розрахунки за теплову енергію, що споживається-покупцем проводяться в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до пункту 6.3. договору оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів шляхом 30% попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання. Решта 70% вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місцем споживання теплової енергії.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми. Період, за який нараховується штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено сторонами у три роки.

За умовами пункту 10.1. договору договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 14.10.2014р., з урахуванням частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 10.3. договору договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією зі сторін.

Так, жодна із сторін письмово на виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договору купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді №534 від 15.10.2013р. є чинним протягом спірного періоду.

На виконання умов договору позивач в період з листопада 2018 року по квітень 2019 року включно поставив відповідачу теплову енергію, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №4438 від 30.11.2018р. на суму 55131грн.31коп., №5555 від 31.12.2018р. на суму 104173грн.25коп., №192 від 31.01.2019р. на суму 124865грн.26коп., №1255 від 28.02.2019р. на суму 114791грн.87коп., №3375 від 31.03.2019р. на суму 89196грн.28коп., №4525 від 18.04.2019р. на суму 31116грн.55коп., які наявні в матеріалах справи. Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Житлово - будівельний кооператив "Восток-31" розрахувався за поставлену теплову енергію частково, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 508697грн.71коп. за період листопад 2018 року по квітень 2019 року, яка і була заявлена до стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача вартості теплової енергії у розмірі 508697грн.71коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Крім того, позивач на підставі пункту 7.3. договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 21.12.2018 року по 29.07.2019 року в розмірі 70284грн.17коп.

За змістом пункту 7.3. договору передбачено, що за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, суд зазначає, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Пункт 7.3. договору містить положення саме щодо формування розміру пені - "у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення", з якого не вбачається конкретного розміру пені, адже не більше подвійної облікової ставки НБУ це і 0,5 ставки НБУ, і 1,9 ставки НБУ. Таким чином, сторони не узгодили в договорі конкретний розмір пені.

За наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягає. Отже, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 70284грн.17коп. слід відмовити.

Крім того, позивач на підставі пункту 7.3. договору нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 33430рн.68коп. за загальний період з 21.12.2018 року до 29.07.2019 року. При перевірці розрахунку суми штрафу судом порушень не встановлено.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90% суд зазначає наступне.

Згідно із частини першої статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами частини четвертої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, правовий аналіз наведеної норми свідчить про те, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач посилається на те, що юридична особа є неприбутковою організацією, здійснює свою діяльність за рахунок оплати мешканцями та членами кооперативу коштів за управління будинком та житлово-комунальні послуги. Наведений факт підтверджується випискою з реєстру неприбуткових установ та організацій.

На підтвердження свого клопотання відповідачем представлено до матеріалів справи витяг з Автоматизованої системи виконавчого провадження, витяг з Єдиного реєстру боржників та витяг з реєстру неприбуткових організацій.

Аналіз всіх вказаних вище документів, дає підстави вважати, що збиткова господарська діяльність боржника значною мірою зумовлена невиконанням перед ним зобов`язань споживачами за отримані житлово-комунальні послуги, наявність такої заборгованості не залежить від заявника, неналежним виконанням зобов`язань з боку споживачів послуг боржника.

Суд прийняв до уваги заперечення та пояснення Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" в цій частині. Проте, виходячи з того, що крім заявленої суми штрафу, позивачем застосовано до відповідача такий вид відповідальності як стягнення 3% річних, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, та інфляційних нарахувань, які за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, суд вважає можливим зменшити розмір стягуваної суми штрафу на 70%.

За таких обставин, враховуючи приписи діючого законодавства, з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги відсутність доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді №534 від 15.10.2013р., відсутність в діях відповідача прямого умислу на порушення зобов`язання, суд дійшов висновку, що стягненню з Житлово - будівельного кооперативу "Восток-31" на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" підлягає штраф в сумі 10029грн.20коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних 6166грн.90коп. за загальний період з 21.12.2018 року до 29.07.2019 року та суму інфляційної складової в розмірі 10922грн.99коп. за загальний період з 01.01.2019 року по 01.06.2019 року.

При перевірці розрахунку 3% річних порушень не встановлено. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 3% річних у розмірі 6166грн.90коп.

За результатами зробленого судом розрахунку, інфляційні втрати через несплату суми боргу становили суму в більшому розмірі ніж заявлено позивачем до стягнення.

Разом з тим, суд не наділений правом збільшувати розмір позовних вимог, це виключне право позивача. При цьому, стягнення суми в меншому розмірі є правом позивача. З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення 10922грн.99коп. інфляційних втрат.

Щодо клопотання Житлово - будівельного кооперативу "Восток-31" про надання розстрочки оплати суми боргу рівними частинами строком на 11 місяців, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Підставою для розстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про розстрочку рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що Житлово-будівельний кооператив "Восток-31" не являється організацією, створеною з метою отримання прибутку.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення підлягає задоволенню частково.

Задовольнити заяву відповідача та розстрочити виконання рішення суду на 4 місяці зі сплатою щомісячно платежів в таких розмірах:

до 15.11.2019р. - сума основного боргу у розмірі 127000грн., сума інфляційної складової в розмірі 2725грн., 3% річних у розмірі 1500грн., штраф у розмірі 2529грн.20коп., витрати зі сплати судового збору у розмірі 8388грн.27коп.;

до 15.12.2019р. - сума основного боргу у розмірі 127000грн., сума інфляційної складової в розмірі 2725грн., 3% річних у розмірі 1666грн.90коп., штраф у розмірі 2500грн.;

до 15.01.2020р. - сума основного боргу у розмірі 127000грн., сума інфляційної складової в розмірі 2747грн.99коп.; 3% річних у розмірі 1500грн., штраф у розмірі 2500грн.;

до 15.02.2020р. - сума основного боргу у розмірі 127697грн.71коп., сума інфляційної складової в розмірі 2725грн., 3% річних у розмірі 1500грн., штраф у розмірі 2500грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 8388грн.27коп.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 4, 13, 14, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 231, 237, 238, 240, 241, 242, 251 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Житлово - будівельного кооперативу "Восток-31" про стягнення основного боргу у розмірі 508697грн.71коп., інфляційних втрат у розмірі 10922грн.99коп., 3% річних у розмірі 6166грн.90коп., пені у розмірі 70284грн.17коп. та 7% штрафу у розмірі 33430грн.68коп. - задовольнити частково.

Зменшити розмір штрафу на 70%, а саме з 33430грн.68коп. до 10029грн.20коп.

Стягнути з Житлово - будівельного кооперативу "Восток-31" (ідентифікаційний код: 21908318; місцезнаходження: 50093, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Лісового, буд. 14) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (ідентифікаційний код: 00130850; місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1) суму основного боргу у розмірі 508697грн.71коп., інфляційних втрат у розмірі 10922грн.99коп., 3% річних у розмірі 6166грн.90коп., 7% штрафу у розмірі 10029грн.20коп. та судовий збір у розмірі 8388грн.27коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 70284грн.17коп. та штрафу у розмірі 23401грн.48коп.

Надати Житлово - будівельному кооперативу "Восток-31" (ідентифікаційний код: 21908318; місцезнаходження: 50093, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Лісового, буд. 14) розстрочку виконання рішення суду на 4 місяці зі сплатою щомісячно платежів в таких розмірах:

до 15.11.2019р. - сума основного боргу у розмірі 127000грн., сума інфляційної складової в розмірі 2725грн., 3% річних у розмірі 1500грн., штраф у розмірі 2529грн.20коп., витрати зі сплати судового збору у розмірі 8388грн.27коп.;

до 15.12.2019р. - сума основного боргу у розмірі 127000грн., сума інфляційної складової в розмірі 2725грн., 3% річних у розмірі 1666грн.90коп., штраф у розмірі 2500грн.;

до 15.01.2020р. - сума основного боргу у розмірі 127000грн., сума інфляційної складової в розмірі 2747грн.99коп.; 3% річних у розмірі 1500грн., штраф у розмірі 2500грн.;

до 15.02.2020р. - сума основного боргу у розмірі 127697грн.71коп., сума інфляційної складової в розмірі 2725грн., 3% річних у розмірі 1500грн., штраф у розмірі 2500грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 09.10.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 15.10.2019р.

Суддя Р.Г.Новікова