ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/241/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Разюк Г.П.,

суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача Бутенко Д.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 478 від 29.04.2010р.; посвідчення адвоката України від 07.05.2010р.; ордер серія ХС № 132653 від 09.10.2019р.

від відповідача Єхвая М.Т., довіреність № 32-21-0.62-85/62-19, дата видачі : 18.04.19;

/Новотроїцька районна державна адміністрація не використала право на участь у судовому засіданні, про час, дату та місце проведення якого повідомлена належним чином (див. відстеження руху поштового відправлення від 11.09.2019 з офіційного сайту "Укрпошта") /

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

на рішення Господарського суду Херсонської області від 26.06.2019р., проголошене об 11:03:34 суддею Пінтеліною Т.Г. у м. Херсон, повний текст якого складено 02.07.2019р.

у справі № 923/241/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба"

до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Новотроїцької районної державної адміністрації

про визнання недійсним наказу та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю /далі по тексту-ТОВ/ "Дружба" звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, в якій просило суд прийняти рішення, яким визнати недійсними чотири накази Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області "Про припинення договорів оренди землі від 27.12.2018 за №№4666-СГ., 4664-СГ, 4668-СГ, 4670-СГ та визнати укладеними додаткові угоди до зазначених договорів оренди земель сільськогосподарського призначення від 21 липня 2008 року про їх поновлення.

Позовні вимоги з посиланням на положення ч. 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" аргументовано належним виконанням позивачем умов договорів оренди земель сільськогосподарського призначення від 21 липня 2008 року, наявністю у позивача права на поновлення цих договорів на новий строк і незаконністю прийняття відповідачем спірних наказів.

Ухвалою від 29.03.2019 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №923/186/19, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Новотроїцьку райдержадміністрацію, з якою позивач укладав договори оренди землі у 2008 році, роз`єднано позовні вимоги з виділенням у самостійні провадження щодо кожної земельної ділянки, у зв`язку з чим в межах даної справи розглядались лише вимоги про визнання недійсним наказу відповідача № 4666-СГ від 27.12.2018 та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 21.07.2008 площею 61,4 га.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 26.06.2019 у справі №923/241/19 позовні вимоги ТОВ "Дружба" задоволено повністю. Визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області "Про припинення договору оренди землі" № 4666-СГ від 27.12.2018 та визнано укладеною між ТОВ "Дружба" та Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області додаткову угоду (договір) про поновлення договору оренди земель сільськогосподарського призначення загальною площею 61,4га (кадастровий номер :06:024:0001), розташованої за межами населеного пункту на території Зеленівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області до договору оренди земель сільськогосподарського призначення від 21 липня 2008 року, зареєстрованого у Новотроїцькому районному відділі Херсонської регіональної філії ДП Центр ДЗК 09 грудня 2008 року за номером № 4АА72700199, строком на 7 років із встановленням орендної плати у розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на рік. Крім того, стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на користь ТОВ "Дружба" 3 842 грн. судового збору.

Суд дійшов висновку про належне виконання позивачем обов`язків за договором, своєчасне звернення до відповідача із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди, тоді як оскаржений наказ відповідача не містить належного обґрунтування підстав для відмови у поновленні договору оренди земельної ділянки, не відповідає вимогам статті 33 Закону України "Про оренду землі" та порушує передбачене наведеною нормою право позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне встановлення обставин справи.

Зокрема, на думку скаржника місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення не прийняв до уваги той факт, що позивач втратив переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк через неналежне виконання орендарем умов договору, а саме його пункту 11 щодо зміни розміру орендної плати.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції не врахував, що в наданому позивачем відповідачу для підписання проекті додаткової угоди його істотні умови так і не були приведені у відповідність до типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220, оскільки надавши згоду на встановлення орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, позивач не зазначив такий розмір в проекті додаткової угоди. Також скаржник звертає увагу на те, що і додаткова угода із встановленням орендної плати на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки позивачем не була укладена.

Крім того, апелянт з посиланням на правову позицію, викладену в постановах Верховного суду, зазначає про те, що місцевий господарський суд в обов`язковому порядку в резолютивній частині судового рішення зобов`язаний був вказати позовні вимоги та рішення суду з кожної спірної умови договору або умови всього договору, оскільки відповідач відмовляється від укладення відповідного договору.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення Херсонської області від 26.06.2019 у даній справі без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено ухвалою від 09.09.2019.

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову у межах апеляційного провадження у даній справі ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.09.2019 відмовлено.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши представників сторін у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 липня 2008 року між ТОВ "Дружба" (позивач, орендар) та Новотроїцькою районною державною адміністрацією (третя особа, орендодавець) укладено договір оренди земель сільськогосподарського призначення, загальною площею 61,4 га (рілля-зрошення) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано у Новотроїцькому районному відділі Херсонської регіональної філії ДП Центр ДЗК 09 грудня 2008 року за номером №4АА72700199.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначена земельна ділянка була зареєстрована за кадастровим номером :06:024:0001 на праві оренди за позивачем. Форма власності - державна, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. Реєстрацію здійснено на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 15.11.2007.

Відповідно до п. 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 330086,9 грн. з урахуванням коефіцієнта індексації, який у 2008 році становить 2,623.

Пунктом 8 договору сторони узгодили строк дії договору на 10 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк, в цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Отже, строк дії зазначеного договору оренди становить 10 років з дня його державної реєстрації - до 09.12.2018.

Пунктами 9-11 договору узгоджено орендну плату, розмір якої встановлено 100,23грн за 1 га, всього 6154,12грн. на рік. Орендна плата сплачується рівними частинами щомісячно у грошовій формі протягом 30 календарних днів на рахунок Зеленівської сільської ради. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін один раз на рік.

05 жовтня 2018 року, тобто в межах строку, встановленого п.8 договору, позивач звернувся до відповідача із заявою № 121 щодо поновлення зазначеного вище Договору оренди земель на 7 років та надав згоду на перегляд орендних умов і таким чином виконав умови договору щодо письмового повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на його поновлення на новий строк.

До вказаної заяви позивач надав копію договору оренди землі, проект додаткової угоди про його поновлення; згоду на перегляд орендної плати в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі (лист від 05.10.2018 №125); документи щодо особи орендаря; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; копію еколого-агрохімічного паспорту поля; довідку податкової інспекції про відсутність заборгованості з орендної плати. В п. 8 додатку до заяви зазначено, що позивачем було надано відповідачу копію договору про проведення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки № Н-31 від 12.09.2018.

До матеріалів справи позивачем надано вже результати проведеної нормативно-грошової оцінки, а саме - витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі.

Разом із заявою та пакетом документів, що вимагається для прийняття рішення на поновлення договорів оренди землі, позивач на вимогу відповідача надав заяву-згоду на перегляд розміру орендної плати у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки орендних земельної ділянки (лист від 05.10.2018 №125).

Крім того, позивач за власні кошти замовив та виготовив технічну документацію із нормативної грошової оцінки земельних ділянок, щодо яких подано заяви на поновлення договорів оренди землі, та агрохімічні паспорти полів.

Однак, 01.11.2018 листом № 7804/0-2919/0/95-18 відповідач надіслав позивачеві повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, посилаючись на те, що позивачем не виконувались належним чином істотні умови договору, а саме - не переглядався своєчасно розмір орендної плати протягом всього строку дії договору. Крім того, у повідомленнях зазначено, що про припинення договору оренди землі буде видано відповідний наказ.

09.11.2018 позивач, не погоджуючись із зазначеним повідомленням, повторно звернувся до відповідача листом від № 16/1 та надав інформацію щодо сплати збільшеного розміру орендної плати, згідно змін до Податкового кодексу України, в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, що є належним виконанням умов договорів оренди землі та просив з урахуванням цих даних повторно розглянути заяви про поновлення договорів від 05.10.2018 та поновити строком на 7 років договори оренди землі. Позивач на підтвердження сплати орендної плати з 01.01.2014 в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки надав до матеріалів справи податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік (з урахуванням уточнень від 01.04.2014) та за 2015-2018 роки.

14.12.2018 відповідач надіслав позивачу відповідь № 28-21-0.61-6672/2-18, якою повідомив позивача про систематичне невиконання ним належним чином істотних умов договору без зазначення конкретних фактів.

27.12.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області прийнято наказ № 4666-СГ про припинення договору оренди землі у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, копію якого позивач отримав 20 лютого 2019 року.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним наказу № 4666-СГ від 27.12.2018, який він вважає необґрунтованим безпідставним, а відтак незаконним та таким, що підлягає визнанню недійсним, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 155 ЗК України зазначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. При цьому, згідно норм ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідач в підтвердження неналежного виконання позивачем умов договору зазначає, що листом відділу Держземагентства у Новотроїцькому районі від 16.04.2014 № 01-1/714 позивачу повідомлялось про необхідність перегляду розміру орендної плати, який позивач залишив без відповіді. Також відповідачем надано до матеріалів справи копію листа позивача (без дати та номеру), який зареєстровано в ГУ Держземагенстві у Херсонській області 22.07.2014, яким позивач просив внести зміни до договору оренди землі площею 61,4га в частині збільшення розміру орендної плати до 3% від нормативної грошової оцінки згідно п. 288.5.1 ПК України.

При цьому відповідач зазначає, що за результатами розгляду даної заяви ним було видано наказ від 04.08.2014 № 21-1062/18-14-СГ, яким внесено зміни до договору оренди землі площею 61,4га, встановивши з 01.04.2014 розмір орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки та зобов`язано директора позивача протягом 30 календарних днів з дня отримання наказу підготувати та подати до відділу Держземагенства у Новотроїцькому районі Херсонської області проект додаткової угоди про внесення змін до договору.

Відповідач посилається на те, що позивач не виконав умов договору та не направив проекту додаткової угоди про внесення змін до договору, у зв`язку з чим у подальшому дана підстава послугувала підставою для прийняття оскаржуваного наказу від 27.12.2018.

Проте, судова колегія зазначає, що відповідач не надав суду листа відділу Держземагентства у Новотроїцькому районі від 16.04.2014 № 01-1/714 та доказів його направлення позивачу, крім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачу наказу від 04.08.2014.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконував умови договору, оскільки своєчасно сплачував оренду плату з 01.01.2014 в розмірі саме 3% від нормативної грошової оцінки, що підтверджують податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік (з урахуванням уточнень від 01.04.2014) та за 2015-2018 роки.

Отже, твердження скаржника щодо невиконання товариством істотних умов договору оренди землі площею 61,4га є безпідставними та не відповідають дійсності. Крім того, відділ Держземагентства у Новотроїцькому районі, навіть неотримавши відповіді позивача на наказ від 04.08.2014 № 21-1062/18-14-СГ про внесення змін до договору оренди землі, не був позбавлений права самостійно звернутись до нього з пропозицією укладання додаткової угоди про зміну умов договору або з позовом до суду відповідно до ст. 188 ГК України, а також пред`явити претензії до позивача щодо сплати орендної плати, невиконання умов договору.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія вважає, що наказ відповідача 27.12.2018 «Про припинення договору оренди землі» №4666 СГ прийнято без достатніх правових підстав, оскільки відповідачем не доведено, що позивач неналежно виконував умови договору, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що відповідний наказ підлягає визнанню недійсним, а позовні вимоги ТОВ «Дружба» в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земель сільськогосподарського призначення загальною площею 61,4га від 21.07.2008, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано порядок поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 4 цієї ж статті також визначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розмежування цих підстав сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14, Верховним Судом у постановах від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

При цьому у разі поновлення договору оренди землі згідно з частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Здійснюючи судовий розгляд справи місцевий господарський суд правомірно встановив, що твердження відповідача про те, що позивач втратив переважне право на продовження строку дії договору оренди землі від 21.07.2008 площею 61,4га на підставі ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренди землі» через невиконання його істотних умов в даному випадку не можуть бути достатньою підставою для відмови в продовженні договору оренди землі.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись з вимогою про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі площею 61,4 га від 21.07.2008 з підстав передбачених ч.ч.1-5 Закону України "Про оренду землі" в позовних вимогах позивач не зазначив проект даного правочину.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.9 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Тобто, вирішуючи дану категорію спорів у своїх рішеннях господарські суди повинні зазначати, зокрема, у рішенні про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору.

З урахуванням викладеного, у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в позові та в резолютивній частині судового рішення в обов`язковому порядку мають вказуватися позовні вимоги та рішення суду з кожної спірної умови договору або умови всього договору, якщо інша сторона взагалі відмовляється від укладення відповідного договору.

При цьому, посилання на поданий позивачем проект договору не спростовує необхідності в позові та в резолютивній частині судового рішення в обов`язковому порядку вказувати позовні вимоги та рішення суду з кожної спірної умови договору або умови всього договору, якщо інша сторона взагалі відмовляється від укладення відповідного договору, що має місце в даному випадку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.12.2018 у справі 908/1634/17, від 11.12.2018 у справі №921/43/18, від 11.09.2018 у справі №911/1170/17 та від 20.02.2019 у справі №915/1401/17.

Проте, позивач всупереч вищевказаним положенням ч.9 ст.238 Господарського процесуального кодексу України звернувся до суду із вимогою, а суд першої інстанції в порушення норм процесуального права задовольнив вимогу позивача про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди від 21.07.2008. площею 61,4 га в редакції, наданій позивачем відповідачу, без викладення в позові та у резолютивній частині судового рішення змісту цієї додаткової угоди.

Відповідно до ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

За таких обставин, апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 26.06.2019 частковому скасуванню з частковим задоволенням позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба".

Згідно із ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги відшкодовуються пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 -283 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

I. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області задовольнити частково, рішення Господарського суду Херсонської області від 26.06.2019 у справі №923/241/19 скасувати частково, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба" задовольнити частково.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області «Про припинення договору оренди землі» №4666 СГ від 27.12.2018р.

В решті позову відмовити.

2. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба"1921 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.»

II. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба" на користь Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області 2881,5 грн. судового збору, сплаченого за розгляд апеляційної скарги.

Видачу наказів за постановою з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Херсонської області.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20-ти днів, які обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.10.2019 о 10:45

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Діброва Г.І.