ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019м. ДніпроСправа № 904/2831/19

За позовом: Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Боніщук Володимира Івановича, м. Підгородне Дніпропетровської області

про стягнення 9 319,45 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

В засіданні присутні: Соколова Н.М., довіреність №05/2-943 вих19 від 03 травня 2019 року, прокурор відділу забезпечення представництва в суді

С У Т Ь С П О РУ:

Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Боніщук Володимира Івановича плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри, яких перевищують нормативні у сумі 9 319,45 грн.

В обґрунтування позовних вимог керівник прокуратури зазначає, що Дніпропетровською місцевою прокуратурою №3 Дніпропетровської області під час вивчення матеріалів та інформації Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, які надійшли супровідним листом №1379/34/24-19 від 08.04.2019 встановлено, що уповноваженою особою управління в ході здійснення контролю "рейдової перевірки" 12.07.2018 на автомобільній ділянці "Київ - ЧОП 271 км + 330м автомобільної дороги "Київ - ЧОП" зупинено автомобіль під керуванням водія - ОСОБА_2 , марки "DAF" моделі "ХF 95/430", державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом марки "Кrone" моделі "SDР 24", державний номерний знак НОМЕР_2 , які відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та НОМЕР_4 належать ФОП Боніщуку Володимиру Івановичу . Згідно з товарно-транспортною накладною №АВ50 від 11.07.2018, автомобільним перевізником є безпосередньо ФОП Боніщук В.І. , який надає послуги з перевезення вищезазначеними автомобілями, металевих виробів - труба, труба-профільна для замовника - ТОВ "АВ Метал Груп". За результатами зважування автомобіля та габаритно-вагового контролю зафіксовано перевищення вагових норм нормативного навантаження. Управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області складено розрахунок плати за проїзд №23905 від 12.07.2018, відповідно до якого: пройдена відстань - 757 км, загальна маса автомобіля 39,15 т, плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, склала 302,80 євро.

Відповідачем не здійснено оплату у розмірі 9319 грн. 45 коп., що еквівалентно 302,80 євро за курсом Національного банку України станом на 12.07.2018, що і є предметом спору.

14 серпня 2019 року до господарського суду надійшли пояснення Державної служби України з безпеки на транспорті у яких позивач зазначає, що 12 липня 2018 року, відповідно до товарно-транспортної накладної від 11.07.2018 № АВ50, Боніщук В.І. здійснював перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень, саме тому йому визначено за обов`язок сплатити нараховану плату за проїзд. Доказом того, що Боніщук В.І. є автомобільним перевізником і несе відповідальність за дотримання норм і стандартів під час перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, яка була надана водієм для перевірки інспекторами управління Укртрансбезпеки у Рівненській області. В графі "Автомобільний перевізник" цього документу зазначено ім`я Боніщук В.І .

Таким чином, на думку позивача, за належним до оформлення документом товарно-транспортною накладною автомобільним перевізником є Боніщук В.І. його права та обов`язки за договором перевезення, який він виконував не вбачається обов`язку якоїсь іншої особи на забезпечення дотримання обов`язку щодо внесення плати за проїзд, а вимога про сплату плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом законно та обґрунтовано висунута до ФОП Боніщук Володимира Івановича .

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2019, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1,2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні 07.10.2019 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора відділу забезпечення представництва в суді, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю на липень 2018 року від 25 червня 2018 року (а.с.32-34) та направлення на рейдову перевірку від 09 липня 2018 року № 018787 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області 12 липня 2018 року на автомобільній ділянці "Київ - ЧОП 271 км + 330 м автомобільної дороги "Київ - ЧОП" зупинено автомобіль під керуванням водія - ОСОБА_2 , марки "DAF" моделі "XF 95/430", державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом марки "KRONE" моделі "SDP 24", державний номерний знак НОМЕР_2 , які належить відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідачу - ФОП Боніщуку Володимиру Івановичу , адреса: АДРЕСА_1 .

В ході здійснення контролю виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Згідно з товарно-транспортною накладною №АВ50 від 11.07.2018, автомобільним перевізником є безпосередньо ФОП Боніщук Володимир Іванович , який надає послуги з перевезення, вантажним автомобілем марки "DAF" моделі "XF 95/430", державний номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом марки "KRONE" моделі "SDP 24", державний номерний знак НОМЕР_2 , Металевих виробів - труба, труба-профільна для замовника - ТОВ "АВ МЕТАЛ ГРУП", що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Шолом-Алейхема, буд. 5.

За цим фактом посадовими особами складено акт №059628 від 12 липня 2018 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12 липня 2018 року №0008938, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12 липня 2018 року №0023905.

Факт порушення вагових обмежень також підтверджується розрахунком плати за проїзд великовагових (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до Акту №0023905 від 12.07.2018, талоном зважування №1388 від 12.07.2018.

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Рівненській області складений розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритного транспортного засобу №23905 від 112.07.2018, відповідно до якого до якого: пройдена відстань - 757 км, загальна маса автомобіля 39,15 т, плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи.

Нарахована плата за проїзд у розмірі 302,80 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют євро до гривні Національного банку України станом на 12.07.2018 еквівалентно 9319,45грн.

Державною службою України з безпеки на транспорті, за наявності підстав, заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України не вжито, що підтверджується листом управління Укртрансбезпеки у Рівненській області від 08.04.2019 № 1379/34/24-19 (а.с.27-30).

Дніпропетровська місцева прокуратура №3, посилаючись на нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету, звернулася з позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення до Державного бюджету України плати за автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри, яких перевищують нормативні у сумі 9 319,45 грн.

Тлумачення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

З наведеного можна дійти висновку, що наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналіз частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Тобто, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (частини 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Господарським судом досліджено та встановлено, що у матеріалах справи наявні докази дотримання прокурором частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо попереднього повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення з даним позовом до суду, а саме лист Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 від 01.07.2019 №74-2595вих19 (а.с.58), яким Державна служба України з безпеки на транспорті повідомлена про вирішення питання про наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру щодо проведеної перевірки дотримання Фізичною особою-підприємцем Боніщук В.І. нормативних вагових параметрів.

Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області не є самостійною юридичною особою, а є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека). Таким чином, Державна служба України з безпеки на транспорті є органом, уповноваженим державною здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах. Неподання Державною службою України з безпеки на транспорті до суду позову про стягнення з Фізичної особи - підприємця Боніщука Володимира Івановича плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, свідчить про неналежне здійснення таким органом владних повноважень, та зумовило звернення прокуратури з відповідним позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відтак, перевіривши обґрунтованість наведених прокурором доводів в обґрунтування підстав для звернення його з позовом у даній справі для захисту інтересів держави, господарський суд дійшов висновку про те, що з огляду на предмет та підстави заявленого позову, прокуратурою належним чином обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та визначені законом підстави для звернення до суду прокурора.

Предметом спору є стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлені Правилами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі-Правила №30), якими визначено умови і режим проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів, порядок погодження маршрутів, вимоги до водіїв, обладнання, організації проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів і розміщення вантажів, а також порядок отримання дозволу.

Згідно з пунктом 4 названих Правил рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Спір у даній справі стосується правильності здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, яким визначається механізм здійснення габаритно-вагового контролю вищезгаданих транспортних засобів та самохідних машин і механізмів. Виходячи зі змісту п.п.3, 4 названого Положення габаритно-ваговий контроль включає перевірку Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції відповідності габаритно-вагових параметрів транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Матеріалами справи підтверджується, що посадовими особами Укртрансбезпеки у Рівненській області зафіксовано перевезення вантажу автомобілем, який належить відповідачу, із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху, а саме: навантаження на осі: 6,75 / 8,75 / 23,65, тобто фактична маса склала - 39,15 т. при нормативно допустимій - 40 т., нормативно допустиме навантаження на строєну ось складає 22,0 тонни, але фактично навантаження склало 23,65 тонни, що є перевищенням параметрів нормативу на 1,65 тонни або 7,5%.

Згідно з пунктом 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг)хВ, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу. Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно до пункту 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

За результатами зважування автомобіля та габаритно-вагового контролю, посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Рівненській області складено розрахунок плати за проїзд №23905 від 12.07.2018, відповідно до якого: пройдена відстань - 757 км, загальна маса автомобіля 39,15 т, плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, склала 302,80 євро.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Станом на 12.07.2018 відповідно до офіційного курсу гривні до євро (3077 грн. 76 коп. за 100 євро), встановленого Національним банком України, плата становила 9 319 грн. 45 коп.

За приписами пункту 26 Порядку № 879 кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Враховуючи, що при проведенні габаритно-вагового контролю, складання відповідної довідки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд, посадові особи управління Укртрансбезпеки у Рівненській області діяли на підставі та у спосіб, встановлений чинним законодавством, а також з дотриманням вимог чинного законодавства, заявлені позовні вимоги про стягнення 9319 грн. 45 коп. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (м. Київ) до Фізичної особи-підприємця Боніщук Володимира Івановича (м. Підгородне Дніпропетровської області) про стягнення 9 319,45 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Боніщук Володимира Івановича, ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Державного бюджету України в особі ГУ Державної казначейської служби в Україні, банк отримувача: р/р 7002 УДКСУ у м. Рівному, код банку (МФО ГУДКСУ 899998), , код бюджетної класифікації (призначення платежу) - 22160100 плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 9 319 (дев`ять тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 45 коп., про що видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Боніщука Володимира Івановича, ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ в м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800), витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.10.2019

Суддя Н.М.Євстигнеєва