ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 Справа № 917/1373/19

м. Полтава

За позовною заявою Полтавського обласного центру зайнятості, вул. Сінна, 45, м. Полтава, 36039

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014

про стягнення 3355,24 грн.

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

від позивача: Підопригора О.М. (довіреність № 16/16/813-19 від 01.03.2019);

від відповідача: Пуніна Л.В. (довіреність № 1249/115/01/26-2019 від 20.02.2019).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Полтавський обласний центр зайнятості (далі - позивач/ Полтавський ОЦЗ) звернувся з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - відповідач/ ГУНП в Полтавській області) 3355,24 грн. відшкодування виплат на допомогу по безробіттю. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 по справі № 1640/3451/18 було поновлено на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції Шая Ігоря Івановича, якому позивачем було надано статус безробітного та виплачувалася допомога по безробіттю.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, сторін повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться 18.09.2019.

В судовому засіданні 18.09.2019 судом оголошено перерву до 03.10.2019.

Відповідач у відзиві позов заперечує посилаючись на його необґрунтованість.

Під час розгляду справи по суті представник позивача наполягає на задоволенні позову, представник відповідача проти позову заперечує.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) проходив службу у Національній поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Наказом від 04.09.2018 № 448 о/с ОСОБА_2 було звільнено зі служби у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з 04.09.2019.

31.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до Лубенської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю (копії заяв - в матеріалах справи). У зв`язку з відсутністю підходящої роботи ОСОБА_3 , надано статус безробітного (наказ № НТ181105 від 05.11.2018) та з 07.11.2018 призначено виплату допомоги по безробіттю з урахуванням страхового стажу (наказ № НТ181107 від 07.11.2018).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 по справі № 1640/3451/18 ОСОБА_2 було поновлено на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

19.12.2018 ОСОБА_1 , особисто надав до Лубенської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ копію рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 про поновлення його на роботі та копію наказу по особовому складу про поновлення на роботі до Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 632 о/с від 18.12.2018.

Наказом Лубенської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ № НТ181219 припинено реєстрацію безробітного ОСОБА_2 у зв`язку із його поновленням на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили та припинено виплати по безробіттю.

За період перебування на обліку в Лубенській міськрайонній філії Полтавського ОЦЗ з 07.11.2018 по 18.12.2018 ОСОБА_3 було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю в сумі 3355,24 грн.

На підтвердження суми виплаченої ОСОБА_3 допомоги по безробіттю позивачем надано копії відомостей виплат за видами забезпечення № 150 та № 154 за листопад 2018 року, а також копії платіжних доручень № 13807 від 22.11.2018 та № 14327 від 04.12.2018.

20.12.2018 Лубенською міськрайонною філією Полтавського ОЦЗ видано наказ № 28 про відшкодування з ГУНП в Полтавській області коштів у сумі 3355,24 грн. виплачених ОСОБА_3 , як допомога по беробіттю, в зв`язку із поновленням на роботі за рішенням суду ОСОБА_2 на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Лубенського відділу поліції ГУНП у Полтавській області.

21.12.2018 позивач направив відповідачу лист від 21.12.2018 № 16/47/1031-18 про необхідність відшкодування виплаченої ОСОБА_3 допомоги по безробіттю протягом 15 робочих днів з моменту отримання повідомлення (копія листа та фіскального чеку Укрпошти - в матеріалах справи).

Позивач стверджує, що відповіді на вказаний лист до Лубенської філії Полтавського ОЦЗ не надходило, відповідачем допомога по безробіттю не відшкодована.

В зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача 3355,24 грн. суми виплаченої ОСОБА_3 допомоги по безробіттю.

Відповідач позов заперечує, зокрема, зазначає, що ним виплачено ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 05.09.2018 по 04.12.2018 у розмірі 12275,20 грн. Таким чином, ураховуючи, що ГУНП в Полтавській області вже понесло матеріальну відповідальність у зв`язку із поновленням ОСОБА_2 на роботі, задоволення позову в даній справі, на думку відповідача, призведе до притягнення ГУНП до подвійної відповідальності, що суперечить приписам ст. 61 Конституції України.

Також відповідач зазначає, що у даному випадку грошові кошти у розмірі 3355,24 грн., сплачені як допомога по безробіттю, мають бути стягнуті саме з ОСОБА_2 , оскільки останній не повідомив Полтавський окружний адміністративний суд про отримання ним коштів від Полтавського обласного центру зайнятості під час розгляду справи № 1640/3451/18.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон) визначено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем фонду про прийняття його на роботу.

Згідно ч. 4 ст. 35 Закону із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Згідно пп. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013. № 198, центр зайнятості припиняє реєстрацію, зокрема, з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Тобто, вказаними нормами передбачено право фонду стягувати з роботодавця суму виплачених грошових коштів (допомоги) безробітному, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що у період перебування (реєстрації) на обліку в центрі зайнятості з 07.11.2018 по 18.12.2018 ОСОБА_3 було виплачено допомогу по безробіттю в сумі 3355,24 грн.

В матеріалах справи відсутні докази відшкодування відповідачем позивачу виплаченої ОСОБА_3 допомоги по безробіттю.

Щодо заперечень відповідача стосовно того, що стягнення виплаченої ОСОБА_3 допомоги по безробіттю повинно здійснюватися з самого ОСОБА_2 , оскільки він повинен був повідомити Полтавський окружний адміністративний суд про отримання ним коштів від Полтавського обласного центру зайнятості під час розгляду справи № 1640/3451/18, суд зазначає, що вказані обставини не звільняють відповідача від обов`язку компенсувати центру зайнятості допомогу по безробіттю, отриману працівником відповідача.

Твердження відповідача стосовно того, що з нього не підлягають стягненню 3355,24 грн., оскільки ним виплачено ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 05.09.2018 по 04.12.2018 у розмірі 12275,20 грн. судом до уваги не береться, оскільки відповідач поновив працівника та сплатив йому заробітну плату за час вимушеного прогулу, а не компенсував центру зайнятості допомогу по безробіттю, яку отримував працівник від позивача. За правовою природою це дві зовсім різні виплати.

У даному випадку це не є подвійною відповідальністю.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 3355 грн. 24 коп. суми виплаченої допомоги по безробіттю є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами та такою, що відповідає чинному законодавству, а отже підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014; ) на користь Полтавського обласного центру зайнятості (вул. Сінна, 45, м. Полтава, 36000; ) 3355 грн. 24 коп. відшкодування виплат на допомогу по безробіттю, 1921 грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 08.10.2019.

Суддя О.С. Семчук