УХВАЛА

15 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 6/138-12

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 29.03.2019

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на бездіяльність державного виконавця Чорнобаївського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у виконавчих провадженнях № 43496673 та № 43496610 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 21.02.2013 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп", 2) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Устименка,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро", 2) фізичної особи-підприємця Грищенка Олександра Миколайовича,

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 (повний текст складено 29.07.2019) та ухвалу Господарського суду Київської області від 29.03.2019 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця у справі № 6/138-12, подана 10.08.2019 до Північного апеляційного господарського суду через засоби поштового зв`язку.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 зазначену касаційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та надано скаржнику строк для усунення недоліків до 15.10.2019, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржнику.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" із супровідним листом надійшли докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

З урахуванням виправлених недоліків матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" відповідають вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України та є достатніми для відкриття касаційного провадження.

Однак, розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс", Верховний Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Судом установлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" оскаржується постанова Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 та ухвала Господарського суду Київської області від 29.03.2019 про відмову в задоволенні клопотання про відновлення строку для подання скарги, а також відмову в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця у справі № 6/138-12 з підстав пропуску процесуальних строків для її подання, оскільки скаржник звернувся зі скаргою поза межами десятиденного строку, визначеного статтею 341 Господарського процесуального кодексу України. При цьому не навів жодних причин з яких в період з 31.08.2018 по 19.03.2019 він не міг знати про бездіяльність органу державної виконавчої служби.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Обґрунтовуючи підстави відкриття касаційного провадження, скаржник зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове для нього значення, а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Суд зазначає, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо якщо провадження здійснюється судом після розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Таким чином, законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

За таких обставин Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 29.03.2019 у справі № 6/138-12 на підставі абзацу 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки доводи, викладені у касаційній скарзі щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Керуючись статтями 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 29.03.2019 у справі № 6/138-12.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" матеріали касаційної скарги, у тому числі квитанцію від 29.09.2019 № 0.0..1 про сплату судового на суму 1 921,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

В. А. Зуєв