ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1993/19

За позовом Приватного підприємства «Катруб»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдмікс Компані»

про стягнення 73277,47грн

Суддя С.І. Чонгова

Представники сторін не викликались

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство Катруб звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Голдмікс Компані про стягнення 73277,47грн у т.ч.:

- 68809,60грн основна заборгованість;

- 339,33грн 3% річних за період з 04.06.2019 по 02.08.2019;

- 4128,54грн пені за період з 04.06.2019 по 02.08.2019.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки №22/05 від 22.02.2019 в частині оплати за поставлений товар.

Відповідач у справі Товариством з обмеженою відповідальністю Голдмікс Компані документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Ухвалою господарського суду від 08.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами у справі без проведення судового засідання. Відповідна ухвала суду була направлена сторонам у справі, яка отримана позивачем - 16.08.2019, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням, що міститься в матеріалах справи. Від відповідача поштове відправлення повернуто із зазначенням причини повернення «За закінченням терміну зберігання».

Дослідивши матеріали справи та докази, суд

ВСТАНОВИВ:

22.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Голдмікс Компані» (покупець) та Приватним підприємством «Катруб» (постачальник) було укладено договір поставки №22/05 (далі - договір).

За умовами договору, постачальник зобов`язується передати у власність (поставити) покупцю вторинну сировину (ПЕТ пляшку, та інше), в подальшому товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору (п.1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору, ціна та асортимент товару визначаються у специфікації, що додається до цього договору і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.2.3 договору, загальна сума договору визначається як сума всіх видаткових накладних, підписаних сторонами протягом терміну дії даного договору.

Покупець здійснювати оплату за товар в наступному порядку: 100% вартості товару оплачується протягом 5 банківських днів з моменту (дати) отримання товару (п.3.1 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що задача-приймання товару здійснюється на складі покупця, який знаходиться за адресою: м. Коростень, Білокоровицьке шосе,4.

Товар поставляється партіями. Під «партією товару» сторони розуміють кількість товару, що визначається за результатами зважування на вагах покупця. Прийняття партії товару на вагах покупця оформлюється видатковою накладною. Кількість кожної партії товару визначається з урахуванням можливостей постачальника і вказується у рахунках, на підставі яких покупець оплачує вартість товару. При передачі кожної товарної партії постачальник зобов`язується надати покупцю товарно-супровідні та первинні документи (товарно-транспортну накладну, видаткову накладну, рахунок-фактуру). Право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі йому товару (п.п. 4.4-4.7 договору).

Відповідно до п.6.2 договору, у випадку несвоєчасної оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від суми несплаченої вартості поставленого товару за кожен день затримки.

Згідно з п. 9.1 договору, договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019, а в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання між сторонами. Якщо ні одна із сторін за 20 днів до закінчення чергового строку дії договору в письмовій формі не повідомить другу сторону про розірвання договору, строк його дії автоматично продовжується на наступний календарний рік.

Позивачем було поставлено відповідачу товар на суму у розмірі 68809,60грн, що підтверджується видатковою накладною №439 від 27.05.2019 та товарно-транспортною накладною від 26.05.2019, квитанцією про реєстрацію податкової накладної / розрахунку копії яких містяться в матеріалах справи.

09.07.2019 позивачем була направлена відповідачу претензія б/н від 27.06.2019 з вимогою сплатити заборгованість за поставлений товар у розмірі 68809,60грн, що підтверджується копією фіскального чеку № НОМЕР_1 від 09.07.2019, який міститься в матеріалах справи.

Однак, відповідачем заборгованість за поставлений товар не сплачена.

Таким чином, просить суд стягнути з відповідача заборгованість з оплати за поставлений товар у розмірі 68809,60грн.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем зобов`язань з оплати за поставлений товар, а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством за порушення відповідного зобов`язання.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також встановлено ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч., ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України на покупця покладено обов`язок оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідачем не надано суду заперечень та/або доказів оплати за поставлений товар на суму 68809,60грн.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача у даній справі щодо стягнення заборгованості у розмірі 68809,60грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 4128,54грн за період з 04.06.2019 по 02.08.2019.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Штраф та пеня є видами неустойки згідно з ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до п.6.2 договору у випадку несвоєчасної оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від суми несплаченої вартості поставленого товару за кожен день затримки.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язан» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок пені позивача, суд вважає його арифметично вірним та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 339,33грн за період з 04.06.2019 по 02.08.2019.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок пені позивача, суд вважає його арифметично вірним та таким, що підлягає задоволенню.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 1921,00грн.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдмікс Компані» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 9; ідентифікаційний код 41853949) на користь Приватного підприємства «Катруб» (48120, Тернопільська область, Теребовляський район, смт. Микулинці, вул. Санаторна, 2; ідентифікаційний код 32808246) 68809,60грн основної заборгованості, 4128,54грн пені, 339,33грн 3% річних, а також 1921,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 07.10.2019

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова