ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1543/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу №916/1543/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енгельхарт СТП (Україна)» /01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 12, 4-й поверх, /

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльський елеватор» /68600, Одеська обл. м. Ізмаїл, вул. Портова, буд. 4, /

про зобов`язання вчинити певні дії, -

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП Україна звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю Ізмаїльський елеватор вчинити дії повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) 15 тон 500 кг. ячменю 3-го класу українського походження врожаю 2018 року загальною вартістю 84 475 грн. що перебуває на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю Ізмаїльський елеватор на зернових складах (зерносховищах) за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 4, та стягнення судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором складського зберігання зерна №44 від 02.07.2018р. щодо повернення (відвантаження) товару.

10.06.2019р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі, та розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

05.07.2019р. за вх.№13344/19 господарським судом одержано клопотання, в якому позивач просить суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача, у зв`язку із неможливістю прибути на судове засідання, призначене на 08.07.2019р. та у подальші судові засідання з метою оперативного розгляду справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Також 05.07.2019 року за вх.. № 2-3200/19 господарським судом одержано заяву про зміну предмету позову (в порядку статті 46 ГПК України), в якій позивач просить суд змінити предмет позову в справі № 916/1543/19 та вважати позовні вимоги викладеними у такій редакції: 1. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енгельхарт СТП (Україна)» з ТОВ «Ізмаїльський елеватор» збитки у розмірі 84 475 грн., завдані втратою зерна, яке було передане на зберігання за Договором складського зберігання зерна № 44 від 02.07.2018 року. та стягнути судові витрати.

У заяві про зміну предмету позову, позивач посилається на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження, зареєстрованого за № 0000087, за місцем знаходження відповідача було проведено інспекційний візит, у результаті якого виявлено наступний товар: ячмінь 629,72 МТ; пшениця 3770,07 МТ; 355,8 МТ; кукурудза 1165,38 МТ; зернова суміш 781,47 МТ. Враховуючи дану інформацію, позивач вважає що на момент звернення до суду, ячмінь у кількості 15 тон 500 кг, що є об`єктом позовних вимог, був наявним та підлягав поверненню, як слідує із позовних вимог, викладених у позові від 30.05.2019 р. Однак, з інформації, отриманої з сайту електронних торгів та Протоколу № 409119 від 30 травня 2019р. про проведення електронних торгів, позивач вважає, що ячмінь у кількості 15 тон 500 кг включно з іншими зерновими, що знаходилися на зберіганні за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Портова 4, було продано Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

За таких обставин, позивач вважає за необхідне з метою ефективного захисту своїх прав та інтересів змінити предмет позову та стягнути з Відповідача збитки у розмірі вартості такого зерна внаслідок втрати зерна, переданого на зберігання, відповідно до умов Договору складського зберігання № 44 від 2 липня 2018р.

Ухвалою господарського суду від 08.07.2019р. продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів до 09 вересня 2019р.

Ухвалою господарського суду від 21.08.2019р. підтовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач у судові засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився та про причини свого нез`явлення суд не повідомив.

Відповідач у судові засідання також не з`явився, про причини свого нез`явлення суд не повідомив та відзив на позов до суду не надав. При цьому, судові ухвали, які надіслані відповідачу на адресу, що зазначена у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду повернуті до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення за закінченням встановленого строку зберігання.

Отже, із врахуванням строку розгляду даної справи, враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем права на судовий захист своїх прав та інтересів, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 30.09.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи господарським судом встановлено:

02.07.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Ізмаїльський елеватор (Зерновий склад, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) (Поклажодавець, позивач) укладений договір складського зберігання зерна № 44, згідно з яким Поклажодавець зобов`язується передати Зерновому складу плоди зернових, зернобобових та олійних культур (надалі - зерно) за заліковою вагою в кількості, яка визначається по фактичній кількості зерна, що надійшло від Поклажодавця і засвідчується відповідними складськими документами, а Зерновий склад зобов`язується прийняти таке зерно для зберігання, при необхідності довести його до необхідних кондицій умов зберігання, на визначених цим Договором умовах і в установлений строк повернути його Поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані, передбаченому цим Договором та законодавством.

Відповідно п. 2.1. Договору, зерно, що приймається на зберігання повинно відповідати вимогам діючих ДСТУ або ГОСТів.

Відповідно до п. 2.6 Договору встановлено, що зерно на Зерновому складі зберігається знеособлено. В процесі зберігання допускається змішування партій зерна з однорідним, що знаходиться на складі.

Переоформлення чи відпуск партії зерна здійснюється на підставі листа Поклажодавця з зазначенням бажаної дії та пред`явлення ним оригіналів складських документів, а також після здійснення Зерновим складом розрахунків обсягу основного зерна, побічних продуктів і відходів, втрат по вологості, смітної домішки та норм природного убутку. Переоформлення чи відпуск партії зерна здійснюється за умови завчасного попередження Поклажодавцем Зернового складу про необхідність відпуску чи відвантаження зерна (не пізніше, ніж за 7 робочих днів) та за наявності технічної можливості у Зернового складу. Відпуск та відвантаження зерна здійснюється в порядку черговості, про яку Зерновий склад зобов`язаний повідомити негайно після отримання листа Поклажодавця. Якщо відвантаження заявленої кількості Зерна Поклажодавця здійснюватиметься пізніше, ніж через 15 календарних днів з дати отримання листа Поклажодавця, вартість послуг зберігання Зернового складу дорівнюють 0 грн. Поклажодавець не має переваг в отриманні послуг перед Іншими клієнтами Зернового складу.

Відповідно до п.3.1. договору Зерновий склад зобов`язаний прийняти від Поклажодавця зерно фактичної якості, але не вище обмежувальних кондицій, забезпечити його належне зберігання у повному обсязі та здійснити відпуск Поклажодавцеві;

- забезпечити доступ Поклажодавцю та вказаним ним у відповідному листі до елеватора сюрвеєрським компаніям з переліком конкретних представників до зерна для проведення огляду протягом строку його зберігання;

- вимагати від Поклажодавця забрати зерно до 30 квітня 2019 року у разі закінчення строку його зберігання;

Відповідно до умов п. 3.3. договору своєчасно, не пізніше ніж за 7 календарних днів повідомити Зерновий склад про необхідність відпуску чи відвантаження зерна, яке знаходиться на зберіганні та вид транспорту, на який буде відвантажуватись зерно (вантажопідйомність, габарити, кількість одиниць).

Відповідно до п. 3.4. договору Поклажодавець має право проводити огляд зерна протягом строку його зберігання.

Згідно п. 5.1. договору зерно, передане на зберігання Зерновому складу згідно з цим Договором, залишається власністю Поклажодавця протягом усього часу знаходження його на зберіганні Зернового складу. Право власності на зерно Поклажодавця до Зернового складу не переходить, та Зерновий склад не має права розпоряджатися зерном (його частиною) Поклажодавця крім випадків, передбачених законодавством та цим Договором.

Відповідно до п. 7.1. договору строк зберігання зерна становить до 30.04.2019р.

Відповідно до умов п. 8.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 30 квітня 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань у повному обсязі.

Також господарським судом встановлено, що на виконання умов укладеного між сторонами договору 13.07.2018р. позивач передав на зберігання відповідачу ячмінь 3 класу у кількості 531 000 кг шляхом переоформлення з ТОВ „Фінагро, про що свідчить складська квитанція на зерно № 731 від 13.07.2018р.

11.09.2018р. позивач передав на зберігання відповідачу ячмінь 3 класу у кількості 492 000 кг шляхом переоформлення з ТОВ „Фінагро, про що свідчить складська квитанція на зерно № 1187 від 11.09.2018р.

В свою чергу між ТОВ „Фінагро (постачальник) і ТОВ Енгельхарт СТП (Україна) (покупець) укладені відповідні договори поставки № UP3038 від 02.07.2018 р. та № UP 3434 від 10.09.2018 р., на виконання яких ТОВ „Фінагро поставлено ТОВ Енгельхарт СТП (Україна) кукурудзу 3 класу у кількості 1023 тон, про що свідчать наявні у справі видаткові накладі № 54 від 13.07.2018р., та №115 від 11.09.2018р.

Згідно з довідкою ТОВ «УкрАгроКонсалт» № 25/1/19 від 26.03.2019р. діапазон ринкових цін на ячмінь 3 класу станом на 25.03.2019р. становить 4550-4850 грн. за тону.

06.02.2019р. інспектором ТОВ „CISS GROUP UKRAINE на підставі договору про надання послуг по перевірці товарів, які зберігаються на складі №21/07 від 21.07.2017р., укладеного між позивачем (Замовник) та ТОВ СІСС ГРУПП УКРАЇНА (Виконавець) складений акт про не допуск до здійснення перевірки, згідно з яким 06.02.2019р. інспектора не допущено до здійснення перевірки від ТОВ «Енгельхарт СТП «Україна» на Ізмаїльському елеваторі за адресою: м. Ізмаїл, вулиця Портова, 4.

08.02.2019р. позивач направив відповідачу заяву (вимогу) повернути зерно, передане на складське зберігання за вих.№07/02-2019-5 від 07.02.2019р., про що свідчить наявний у справі опис вкладення у цінний лист та накладна №648.

05.02.2019р. позивачем складено заяву (повідомлення) про вчинення злочину, передбаченого ст.191 КК України.

Окрім того, до заяви про зміну предмету позову позивач надав Інспекційний звіт № РС/L19АР233, згідно з яким на запит ТОВ «Е.К.О. Груп» про візуальний кількісний огляд насіння ячменя, пшениці, соняшника, кукурудзи, зернової суміші, що знаходиться на відповідальному зберіганні ТОВ «ОЛУМ» за адресою вул. Портова, 4, м. Ізмаїл, Одеська область, Україна, 10.04.2019р. інспектором ТОВ «ПРОКОНТРОЛ» за місцем інспекції: Силосний корпус №1, №2 ТОВ «ОЛУМ» виявлено наступне: ячмінь 629,72 МТ; пшениця 3770,07 МТ; 355,8 МТ; кукурудза 1165,38 МТ; зернова суміш 781,47 МТ.

Також позивачем наданий Протокол проведення електронних торгів №409119, який сформовано ДП „Сетам 30.05.2019р. та скриншот з сайту ДП „Сетам, згідно з якими ДП „Сетам проведено торги та реалізовано зернові культури, круп`яні та олійні культури за місцезнаходженням Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Портова, 4, за ціною продажу 7 464 567,28 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних мотивів.

Згідно з п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до ст.ст.224,225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

При цьому, господарським судом на підставі ч.4 ст.236 ГПК України враховується правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постановах Верховного Суду від 22.05.2018р. №911/1779/17, від 14.02.2018 у справі N 910/6657/16, від 07.02.2018 у справі N 917/1651/16, а також у постановах Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі N 3-1071гс16, від 28.01.2015 у справі N 3-210гс14.

Водночас як встановлено господарським судом, в обґрунтування своїх позовних вимог, предмет яких змінений позивачем шляхом подання до суду відповідної заяви, позивач посилається на те, що збитки спричинені позивачу втратою майна внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо зберігання та повернення майна позивачу згідно договору складського зберігання зерна №44 від 02.07.2018р.

При цьому в якості доказів, які підтверджують втрату майна, яке передано на зберігання відповідачу, а саме ячменю 3 класу у загальній кількості 1023 000 кг , позивач надав до суду Інспекційний звіт № РС/L19АР233, складений інспектором ТОВ «ПРОКОНТРОЛ» 10.04.2019р., скриншот з сайту ДП „Сетам та Протокол проведення електронних торгів №409119, який сформовано ДП „Сетам 30.05.2019р.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, господарський суд не приймає до уваги докази, які надані позивачем в підтвердження своїх посилань на відсутність майна у відповідача, оскільки Інспекційний звіт № РС/L19АР233, який складений інспектором ТОВ «ПРОКОНТРОЛ» 10.04.2019р. та Протокол проведення електронних торгів №409119, який сформовано ДП „Сетам 30.05.2019р. свідчать про реалізацію майна, яке знаходилося на відповідальному зберіганні ТОВ «ОЛУМ», а не відповідача - ТОВ «Ізмаїльський елеватор».

Окрім того, позивачем взагалі не надано до суду ані обґрунтованого розрахунку, ані доказів, які підтверджують розмір заявлених до стягнення з відповідача збитків. Навпаки, видаткові накладні №54 від 13.07.2018р. та №115 від 11.09.2018р. свідчать, що вартість переданої позивачем на зберігання відповідачу кукурудзи становить 5 639 072,12 грн. Водночас довідка ТОВ „Центр УкрАгроКонсалт від 26.03.2019р. №25/1/19 також свідчить, що ринкова вартість кукурудзи 3 класу станом на 25.03.2019р. по Одеській області становить 4550-4850 грн./т.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, а відтак і відмову у задоволенні позову.

На підставі п.2 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1921 грн. покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енгельхарт СТП (Україна)» у задоволенні позову.

2. Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1921 грн. покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Енгельхарт СТП (Україна)».

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 10 жовтня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець