ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2306/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/2306/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО (67513, Одеська обл., Лиманський район, с. Олександрівка, вул. Івана Франка, 19; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ (65078, м.Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 14; )

про стягнення 189989,00 грн.

Представники:

від позивача: Мельниченко В.В., директор

від відповідача: не з`явився

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ про стягнення 189989,00 грн.

Позовні вимоги позивача у справі обґрунтовано неналежним виконання з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №02 від 01 листопада 2018р. та направлено на стягнення заборгованості у розмірі 189989,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.08.2019р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО від 12.08.2019р. вх. № ГСОО 2360/19 залишено без руху. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО: надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; надати суду письмові підтвердження того, що ними не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; відомості з зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

15.08.2019р. позивачем були надані документи, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 13.08.2019р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.08.2019р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2306/19. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "16" вересня 2019 р. о 12:20. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у підготовче засідання на 16.09.2019р. о 12:20.

У судовому засіданні, яке відбулось 16.09.2019р. представник відповідача просив суд відкласти розгляд справи та надати час задля ознайомлення з матеріалами справи.

У судовому засіданні, яке відбулось 16.09.2019р., відповідно до ч. 2 ст. 216 ГПК України було оголошено перерву по справі до 30.09.2019р. о 09:45.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його юридичну адресу ухвали суду, однак кореспонденція суду повернулась до господарського суду без вручення, із зазначенням поштовою організацією „зі закінченням терміну зберігання(а.с. 86-88, вх. № ГСОО 38153/19).

Крім того, присутнього представника відповідача у судовому засіданні, яке відбулось 16.09.2019р., було повідомлено про дачу та час проведення наступного судового засідання, що підтверджується підписом представника Товариства з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ на відповідній розписці. (а.с. 98).

У судові засідання представник відповідача не з`явився, про поважність причин відсутності суд не повідомив.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення скеровувались судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника, суд встановив.

01 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ (Покупець) було укладено Договір поставки №02 (надалі Договір) за умовами якого продавець зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити, харчові інгредієнти (шоколадна і кондитерська глазурі, інші добавки для кондитерської і хлібопекарської промисловості товар).

Відповідно до п. 1.5. Договору загальна сума Договору орієнтовано складає 500000,00грн., у тому числі ПДВ 83333,33 грн.

Згідно до п. 2.1. Договору, за даною угодою постачання товару не може перевищувати 5 календарних днів з моменту підписання сторонами Специфікації.

Відповідно до п. 2.5. Договору, датою підписання товару вважається дата фактичної передачі товару покупцеві, що підтверджується підписом на накладній на товар уповноважених осіб обох сторін за Договором. За даною угодою право власності на товар переходить з моменту передачі товару покупцеві. (п. 2.6. Договору.).

Умовами п. 2.8. Договору визначено, що товар має бути упакований із з маркуванням відповідно до державних стандартів і технічних умов. Товар за даною угодою поставляється в поліетиленових відрах, місткістю 20 літрів, надалі тара. Тара, в якій поставляється товар, є поворотною, умови і терміни повернення якій, вказуються у витратних накладних (Специфікаціях) на кожну партію товару, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, покупець сплачує усю суму за товар, обумовлену Специфікаціями, протягом 15 календарних днів з моменту постачання товару і отримання оригіналу рахунку для оплати.

Згідно до п. 3.2. Договору, за даною угодою оплата товару здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів покупцем на поточний рахунок продавця.

Приписами п. 4.1. Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даною угодою сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України і цього Договору.

Положеннями ч. 7.1. Договору передбачено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання представниками обох сторін і діє до 31.12.2019р. включно.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ було здійснено поставку обумовленого сторонами товару, проте станом на момент розгляду справи, з боку відповідача не було здійснено оплату вартості отриманого товару, у зв`язку з чим за Товариством з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ рахується борг у розмірі 189989,00 грн.

Позовні вимоги позивача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО обґрунтовано неналежним виконанням з боку покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №02 від 01.11.2018р. та направлено на стягнення заборгованості у розмірі 189989,00 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО та Товариством з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ виникли на підставі укладеного між ними 01 листопада 2018 року Договору поставки №02.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За матеріалами справи судом встановлено, що позивачем на користь відповідача було здійснено поставку товару, що підтверджується видатковими накладними: №180 від 11 липня 2019р. на суму 17649,60 грн., №181 від 12 липня 2019р. на суму 26004,00 грн., №182 від 15 липня 2019р. на суму 12493,20 грн., №189 від 16 липня 2019р. на суму 7264,20 грн., №192 від 17 липня 2019р. на суму 8968,20 грн., №193 від 18 липня 2019р. на суму 13428,00грн., №194 від 19 липня 2019р. на суму 29808,00 грн., №195 від 22 липня 2019р. на суму 14904,00 грн., №198 від 23 липня 2019р. на суму 12576,00 грн., №200 від 24 липня 2019р. на суму 1704,00 грн., №203 від 25 липня 2019р. на суму 3525,00 грн., №206 від 26 липня 2019р. на суму 22479,00 грн., №207 від 29 липня 2019р. на суму 8754,00 грн., №208 від 30 липня 2019р. на суму 12493,20 грн.

Також суд зазначає, що в матеріалах справи міститься довіреність №244 від 01 липня 2019р. видана ні ім`я ОСОБА_1 на отримання цінностей від Товариства з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №02 від 01.11.2018р., щодо повної сплати відповідачем вартості отриманого товару з боку позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та довіреністю, та не спростовано з боку відповідача, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 189989,00 грн. основного боргу за отриманий товар - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2849,84 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ПІВДЕННИЙ ХЛІБ (65078, м.Одеса, вул. Генерала Петрова, буд. 14; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „МПСС ПРО (67513, Одеська обл., Лиманський район, с.Олександрівка, вул. Івана Франка, 19; ) заборгованість у розмірі 189989 (сто вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2849 (дві тисячі вісімсот сорок дев`ять) грн. 84 коп.

Повний текст рішення складено 07 жовтня 2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко