ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/2134/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. (головуючий), судді - Кролевець О.А., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання Півень А.Л.,

представників учасників справи

позивача - Команов В.В . ;

відповідача 1 - Ткаченко С.В.;

відповідача 2 - не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»

на постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Пушай В.І., судді - Медуниця О.Є., Пелипенко Н.М.)

від 18.02.2019

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат»

до: 1. Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»,

2. Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс»

про стягнення пені та трьох процентів річних в сумі 1 071 384 771, 02 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень проти позову.

1.1. Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат» (далі - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат») звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача-1 - Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (далі - ПАТ «Алчевський металургійний комбінат») про стягнення пені в сумі 964 407 012,02 грн за період з 22.09.2016 по 12.09.2017 і 3% річних у сумі 106 977 759,00 грн за період з 22.09.2016 по 12.09.2017 та до відповідача-2 - Приватного акціонерного товариства «Донецьккокс» (далі - ПрАТ «Донецьккокс») про стягнення 3% річних в сумі 10 000,00 грн.

1.2. Позивач, посилаючись на статті 525, 526, 549, 553, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України та статті 193, 230 Господарського кодексу України стверджує, що відповідачі не виконали свої зобов`язання щодо сплати заборгованості, стягнутої на підставі рішень судів у справах № 910/2034/16 та № 910/2155/17, у зв`язку з чим позивач звернувся з цим позовом.

1.3. В обґрунтування позову позивач посилався на такі обставини:

1.3.1. 29.12.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» (далі - постачальник) та Відкритим акціонерним товариством «Алчевський металургійний комбінат» (далі - покупець; наразі - ПАТ «Алчевський металургійний комбінат») підписано договір поставки №ГРД-01/10-5001, пунктом 8.3 якого сторони погодили, що у випадку порушення строків оплати заборгованості за поставлений товар покупець зобов`язався сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочки. Пеня нараховується за весь період прострочки, а саме: до моменту фактичного виконання зобов`язання.

1.3.2. На виконання умов договору за відповідними накладними в період з жовтня 2012 року по серпень 2014 року (включно) постачальником поставлено і покупцем отримано товар у кількості 5 295 326,44 т на загальну суму 565 696 510,98 доларів США.

1.3.3. Проте, ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» свої зобов`язання щодо своєчасної оплати отриманого товару виконало не в повному обсязі, у зв`язку з чим постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2016, рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 у справі №910/2034/16 скасовано та прийнято нове, яким вирішено стягнути з ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» на користь ТОВ «Метінвест Холдинг» 3 666 373 913,24 грн основного боргу, 164 083 559,59 грн - 3% річних, 1 540 450 098,52 грн - пені та 147 166,79 грн судового збору. В іншій частині рішення залишено без змін.

1.3.4. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2017, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2017, рішення суду першої інстанції у справі № 910/2155/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Метінвест Холдинг» задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» на користь ТОВ «Метінвест Холдинг» 3% річних у розмірі 65 517 779,18 грн та пеню у розмірі 813 863 277,66 грн за період з 09.02.2016 по 21.09.2016. В задоволенні позовних вимог ТОВ «Метінвест Холдинг» до ТОВ «Метінвест-СМЦ» відмовлено повністю.

1.3.5. 02.08.2017 між ТОВ «Метінвест Холдинг» (кредитор) та ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01, відповідно до якого кредитор передав новому кредитору всі права вимоги, що існують на дату договору та які можуть виникнути у майбутньому, у кредитора до боржника за первісним договором та у зв`язку з ними та всі способи захисту прав, що доступні кредитору (права вимоги), включаючи право вимоги виконання грошових зобов`язань за первісним договором на загальну суму 6 250 288 628,19 грн, підтверджених, зокрема, постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 у справі №910/2034/16 (залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2016), на підставі якої стягнуто з боржника: 3 666 373 913,24 грн боргу, як заборгованість боржника перед кредитором за фактично поставлений товар за первинним договором, 1 540 450 098,52 грн пені, як санкції за прострочення оплати товару за первинним договором та 164 083 559,59 грн 3% річних за користування грошовими коштами (прострочення оплати) за первинним договором.

1.3.6. У межах справи №910/2034/16 ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2017 здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 30.09.2016 по справі №910/2034/16 ТОВ «Метінвест холдинг» на правонаступника - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».

1.3.7. 11.09.2017 між ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (кредитор) та ПрАТ «Донецьккокс» (поручитель) укладено договір поруки №ПР-1109/2, згідно з яким поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед кредитором за своєчасне та повне виконання зобов`язань ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» (боржник) за договором поставки №ГРД-01/10-5001 від 29.12.2010, укладеним між ТОВ «Метінвест холдинг» та боржником, право вимоги за яким було відступлене на користь кредитора за умовами договору про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01 від 02.08.2017, включаючи право вимоги виконання грошових зобов`язань в частині оплати вартості поставленої за договором продукції, пені, 3% річних за користування грошовими коштами, право вимоги яких підтверджено постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 у справі №910/2034/16 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 у справі №910/2155/17. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань в повному обсязі належним йому на праві власності майном, у тому числі коштами. Відповідальність поручителя обмежується 10 000,00 грн за зобов`язаннями боржника, включаючи можливу відповідальність за несвоєчасну оплату коштів, сплату пені, процентів, штрафів, передбачених договором поставки та у будь-якому випадку не може перевищувати зазначену суму.

1.3.8. Відповідач рішення судів у справах № 910/2034/16 та № 910/2155/17 в добровільному порядку не виконав, у зв`язку з чим позивач просить стягнути пеню в сумі 964 407 012,02 грн за період з 22.09.2016 по 12.09.2017 та 3% річних у сумі 106 977 759,00 грн за період з 22.09.2016 по 12.09.2017.

1.4. Відповідач - 1 проти позову заперечував, стверджуючи, що йому не було заявлено вимогу щодо сплати грошового зобов`язання, а тому він не прострочив його виконання. Також, відповідач -1 вказував, що нарахування пені та 3% річних за період, коли до позивача ще не перейшло право вимоги, є необґрунтованим.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

2.1. Рішенням Господарського суду Донецької області від 30.11.2017, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2018, позовні вимоги ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» задоволено повністю. Стягнуто з відповідача - 1 на користь позивача пеню в сумі 964 407 012,02 грн, 3 % річних в сумі 106 977 759,00 грн та судовий збір в сумі 240 000,00 грн. Також стягнуто з ПрАТ «Донецьккокс» на користь позивача 3 % річних в сумі 10 000,00 грн.

2.2. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність судових рішень у справах № 910/2034/16 та № 910/2155/17 про задоволення вимог кредитора, які не виконані боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та нормами чинного законодавства, а тому позивач правомірно нарахував 3% річних та пеню за період з 22.09.2016 по 12.07.2017.

2.3. Постановою Верховного Суду від 04.07.2018 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2018 у справі № 905/2134/17 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

2.4. Здійснивши повторний перегляд рішення Господарського суду Донецької області від 30.11.2017 у справі № 905/2134/17, постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 його залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2.4.1. Суд апеляційної інстанції, оцінивши доводи відповідача - 1 та дослідивши наявність виняткових обставин для зменшення розміру пені з урахуванням наданих документів, відмовив у зменшенні розміру пені, оскільки складне фінансове становище відповідача-1, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для зменшення розміру пені.

2.4.2. При цьому, Східним апеляційним господарським судом зазначено, що рішення про зменшення розміру пені повинно базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

2.4.3. Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідач - 1 не виконував свої зобов`язання за договором поставки протягом тривалого періоду до виникнення форс - мажорних обставин.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та виклад позиції інших учасників справи.

3.1. 16.05.2019 ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» звернулося з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 у справі № 905/2134/17, в якій просить її скасувати, а справу передати на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

3.2. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України не зменшив розмір пені, не зважаючи на:

- знаходження виробничих активів відповідача-1 у зоні проведення антитерористичної операції, що унеможливлює ведення господарської діяльності;

- неможливість здійснення вантажних перевезень через блокування залізничних колій;

- здійснення «гарячої» консервації основних виробничих фондів відповідача - 1, відповідно до наказу ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» № 109 від 13.02.2017;

- збитковість фінансової діяльності відповідача - 1, внаслідок вищевказаних обставин;

- протиправне захоплення будівель та інших активів відповідача - 1 представниками так званої Луганської народної республіки;

- виконання відповідачем - 1 зобов`язання перед позивачем на підставі повідомлень про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.12.2017.

3.3. 27.08.2019 ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін, як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство.

4.1. Скасовуючи справу на новий розгляд, Верховний Суд у постанові від 04.07.2018 зазначив, що суд апеляційної інстанції не приділив достатньої уваги обґрунтуванням щодо оцінки доводів відповідача-1, наведеним у клопотанні про зменшення розміру заявленої до стягнення пені, а також позиції та аргументам позивача з цього приводу.

4.2. Також Верховний Суд вказав, що апеляційним господарським судом не досліджено наявності виняткових обставин, пов`язаних з перебуванням майнового комплексу боржника на непідконтрольній Україні території, що унеможливлює ведення на такій території господарської діяльності за законодавством України. Не надано належної оцінки застосованому розміру пені на предмет «розумності» та «справедливості» визначеного судом першої інстанції зобов`язання, пропорційності зазначеної санкції в порівнянні із сумою основного боргу, стягнутого відповідно до судового рішення у справі №910/2034/16.

4.3. Суд касаційної інстанції зазначив, що Донецький апеляційний господарський суд, відхиливши клопотання ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», обмежився лише формальним висновком про те, що додані до клопотання про зменшення розміру пені документи не були предметом дослідження в суді першої інстанції.

4.4. Суд апеляційної інстанції, під час нового розгляду, виконуючи вказівки Верховного Суду та дійшов таких висновків:

- складне фінансове становище відповідача-1, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для зменшення розміру пені;

- сертифікат Торгово - промислової палати України №2336/05-4 про форс-мажорні обставини, не може підтверджувати неможливість здійснення своєчасних розрахунків з постачальником, оскільки обов`язок щодо сплати коштів за поставлений товар виник в переважній частині до настання таких обставин;

- відповідач-1 не надав доказів вжиття заходів, направлених на погашення заборгованості перед позивачем або її відстрочення, розстрочення, а також інших заходів щодо запобігання виникненню збитків, нарахування додатково санкцій за інші періоди часу, звернення з відповідними заявами з огляду на приписи цивільного законодавства щодо застосування позовної давності тощо;

- відповідач-1 не надав до матеріалів справи жодних документів, які б підтверджували відсутність в нього коштів на рахунках в банківських установах, відсутність майна, за рахунок якого можливо б було виконати грошові зобов`язання перед позивачем.

4.5. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

4.6. Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

4.7. Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

4.8. Тобто, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду і суд на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

4.9. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

4.10. Відповідно до частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.11. З огляду на те, що суд касаційної інстанції, в межах наданих йому повноважень, не може здійснювати переоцінку поданих сторонами доказів та обставин справи у їх сукупності, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для зменшення розміру пені, оскільки Східним апеляційним господарським судом встановлено всі фактичні обставини справи та надано належну оцінку наданим відповідачем-1 доказам в обґрунтування заяви про зменшення розміру пені.

4.12. Слід зазначити, що касаційна скарга ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» не містить доводів стосовно оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019, якою залишено без змін рішення Господарського суду Донецької області від 30.11.2017 в частині стягнення з ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» на користь ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» 3 % річних в сумі 106 977 759,00 грн та в частині стягнення з ПрАТ «Донецьккокс» на користь позивача 3 % річних в сумі 10 000,00 грн, а тому оскаржуване судове рішення в цій частині не переглядається Верховним Судом.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

5.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.2. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України).

5.3. З огляду на надану судом апеляційної інстанції оцінку, Верховний Суд вважає, що зменшення розміру пені є правом суду, а тому не вбачає підстав для зміни чи скасування прийнятих у справі рішень.

6. Щодо судових витрат.

6.1. Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 315 Господарського процесуального кодексу України в резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції повинні бути зазначені: новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

6.2. З огляду на висновок Верховного Суду про відмову у задоволенні касаційної скарги, підстави для здійснення нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, відсутні.

6.3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на заявника.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» залишити без задоволення.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 у справі №905/2134/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді О. Кролевець

І. Ткач