ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2019 р. Справа№ 911/949/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 09.10.2019.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків"

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 24.07.2019

у справі № 911/949/19 (суддя - Шевчук Н.Г.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Княжичі"

про визнання права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0560 (площею 1,2566 га), :01:060:1027 (площею 6,7744 га) та :01:060:1026 (площею 2,5001 га),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" звернулось до Господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Княжичі" про визнання права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0560 (площею 1,2566 га), :01:060:1027 (площею 6,7744 га) та :01:060:1026 (площею 2,5001 га).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0560 (площею 1,2566 га), :01:060:1027 (площею 6,7744 га) та :01:060:1026 (площею 2,5001 га) зареєстровані на праві власності за ТОВ "БК "Княжичі" на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2008 у справі № 2-3069/2008, а тому ТОВ "Агрофірма "Іванків", як правонаступник СВК "Іванківський", яке в свою чергу було правонаступником КСП "Іванківське", позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на спірні земельні ділянки, які входять до меж земельної ділянки 4 248,8 га, що була надана КСП "Іванківське" на підставі рішення Іванківської сільської ради № 43 від 14.03.1997.

22.07.2019 до суду першої інстанції надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0560 (площею 1,2566га), :01:060:1027 (площею 6,7744 га) та :01:060:1026 (площею 2,5001 га), що належать ТОВ "БК "Княжичі".

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначає, що є всі підстави вважати, що спірні земельні ділянки можуть бути відчужені відповідачем протягом розгляду господарським судом даної справи, посилаючись на те, що на інтернет-сайті www.domik.ua/nedvizhimost/ivankov-prodam-kompleks-id0721508.html розміщено оголошення про продаж Іванківської птахофабрики.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.07.2019 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" у забезпеченні позову у справі №911/949/19.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2019 у справі №911/949/19 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" про вжиття заходів забезпечення позову.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив, що оскаржувану ухвалу прийнято при невідповідності висновків суду обставинам справи, неповному з`ясуванні обставин справи, а також з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 277 ГПК України свідчить про наявність підстав для скасування. Водночас скаржник зазначає, що останньому достеменно відомо, що в оголошені про продаж приміщень комерційного призначення Іванківської птахофабрики, доданого до заяви про забезпечення позову, йдеться саме про продаж спірних земельних ділянок, що свідчить про намір відповідача відчужити спірні земельні ділянки.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2019 у справі №911/949/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Яковлєва М.Л., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2019 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2019 у справі №911/949/19. Відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" строк для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2019 у справі №911/949/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2019 у справі №911/949/19, призначено справу до розгляду на 02.10.2019

30.09.2019 від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 розгляд справи відкладено на 09.10.2019.

02.10.2019 від ОСОБА_1 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про направлення кореспонденції ТОВ «БК «Княжичі» на адресу: 02100, м. Київ, б-р. Верховної Ради, 1-А/75.

В судовому засіданні 09.10.2019 представник скаржника підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2019 у справі №911/949/19 та прийняти нове рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідач в судове засідання 09.10.2019 не з`явився. Про поважність причин нез`явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення відповідача про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності відповідача та його повноваженого представника за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 09.10.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у забезпеченні позову.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Як зазначалось вище та підтверджується матеріалами справи, заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що є всі підстави вважати, що спірні земельні ділянки можуть бути відчужені відповідачем протягом розгляду господарським судом даної справи, посилаючись на те, що на інтернет-сайті www.domik.ua/nedvizhimost/ivankov-prodam-kompleks-id0721508.html розміщено оголошення про продаж Іванківської птахофабрики.

Відмовляючи у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що оголошенні відсутня будь-яка інформація про продаж земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0560 (площею 1,2566 га), :01:060:1027 (площею 6,7744 га) та :01:060:1026 (площею 2,5001 га). Відсутні також докази того, що продаж приміщень комерційного призначення Іванківської птахофабрики спричинить відчуження вказаних земельних ділянок третім особам.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

До матеріалів заяви про забезпечення позову заявником додано роздруківку оголошення, розміщеного на сайті www.domik. ua /nedvizhimost/ivankov-prodam-kompleks-id0721508.html, про продаж приміщень комерційного призначення Іванківської птахофабрики.

Водночас в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що йому достеменно відомо, що в даному оголошенні йдеться саме про продаж спірних земельних ділянок з огляду на те, що назва оголошення: «Продажа птице фабрика Бориспольский р-н. 50000м, 40 Га» та вказівка в описі майна, що пропонується до продажу: «участок 40 га назначение промзона» свідчить про намір відповідача відчужити, в т.ч. спірні земельні ділянки.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання позивача на наявне в мережі Інтернет оголошення на сайті продажу нерухомого майна в підтвердження доводів про можливий продаж відповідачем спірних земельних ділянок є безпідставним, оскільки додана до заяви про забезпечення позову роздруківка оголошення дає підстави вважати, що таке оголошення дійсно було розміщено на сайті www.domik.ua/nedvizhimost/ivankov-prodam-kompleks-id0721508.html, однак інформації стосовно особи, що розмістила оголошення, воно не містить.

Крім того, зареєструватись на відповідних сайтах може будь-яка особа та під будь-яким іменем, відтак, розміщувати інформацію та фотознімки, могла будь-яка особа, встановити яку на даний час є неможливим. До того ж у даних оголошеннях відсутні офіційні контактні дані відповідача (номер телефону, адреса електронної пошти).

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку, за наявності тих доказів, що подані до заяви про забезпечення позову, достеменно встановити, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Княжичі" розмістило відповідне оголошення на сайті є неможливим.

Водночас колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в вищезазначеному оголошенні відсутня будь-яка інформація про продаж земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0560 (площею 1,2566 га), :01:060:1027 (площею 6,7744 га) та :01:060:1026 (площею 2,5001 га). Відсутні також докази того, що продаж приміщень комерційного призначення Іванківської птахофабрики спричинить відчуження вказаних земельних ділянок третім особам.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" про забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" на ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2019 у справі №911/949/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванків" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 24.07.2019 у справі №911/949/19 - залишити без змін.

Матеріали справи №911/949/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.10.2019.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

А.І. Тищенко