ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

07 жовтня 2019 року Справа № 918/500/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 29.08.2019 р.

(постановлену о 15:05 год., у м. Рівне)

у справі № 918/500/19 (суддя Заголдна Я.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН"

2) Фізична особа - підприємець Павлишин Євгеній Павлович

про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним протоколу про результати електронного аукціону, зобов`язання укласти договір купівлі - продажу

за участю представників учасників справи:

від позивача - Солтис В.В.;

від відповідача - не з`явився;

від ТОВ "ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН" - не з`явився;

від ФОП Павлишина Євгенія Павловича - Янчук В. В.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН", Фізична особа - підприємець Павлишин Євгеній Павлович про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним протоколу про результати електронного аукціону, зобов`язання укласти договір купівлі - продажу.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 29.08.2019 р. у справі № 918/500/19 було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постановляючи вказану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду першої інстанції, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду Рівненської області від 29.08.2019 р. у справі № 918/500/19 скасувати та вжити заходи забезпечення позову.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

В якості доказів необхідності вжиття заходів забезпечення, позивачем було подано довідку-інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером 176347170 від 28 серпня 2019 року.

Також, відповідачем до суду було подано копію Договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації від 29 липня 2019 року.

Всі вищезазначені докази, свідчать про недобросовісність відповідача та відповідно без вчинення дій по забезпеченню позову утруднить виконання у майбутньому рішення суду та зробить його виконання неможливим.

Відповідачем, в період оскарження, було подано на затвердження новий протокол електронного аукціону за лотом № UA- PS -2019-06-07-000030-1, що сформований 12 липня 2019 року та який відповідачем, був затверджений і за результатами якого відповідачем уклав 29 липня 2019 року Договір купівлі-продажу, де новим власником спірного майна є ФОП Павлишин Є. П .

За наявності спору та обізнаності про таке відповідачем та ФОП Павлишина Є. П. , останні вчинили угоду, щодо відчуження майна, а тому на думку позивача є всі підстави вважати, що відповідач може надати згоду ФОП Павлишину Є. П. на відчуження об`єкту нерухомості

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке було у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути (бути відчуженим ФОП Павлишиним Є. П. ) іншій особі з метою набуття останньою статусу добросовісного набувача) на момент виконання рішення, та внаслідок, чого, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та порушити право на ефективний захист чи сприяти поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що мною було підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно, основною метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 , як позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як вбачається із наданої позивачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером 176347170 від 28 серпня 2019 року, що спірне майно 29 липня 2019 року було відчужене відповідачем ФОП Павлишину Є. П. , та згідно умов Договору купівлі-продажу об`єкта малої від 29 липня 2019 року, який був наданий відповідачем до суду, де передбачене право ФОП Павлишину Є. П. - здійснити відчуження спірного об`єкту нерухомості іншій особі за попередньої згоди відповідача.

Тобто в разі використання свого права ФОП Павлишиним Є. П. на звернення про отримання згоди на відчуження такого об`єкту та права відповідача на надання такої згоди на відчуження об`єкту нерухомості, в сукупності може свідчити про неможливість реального та фактичного виконання судового рішення у разі задоволення позову, а тому позивач вважає, що є всі підстави вважати, про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

За змістом заяви про забезпечення позову, метою застосування вищезгаданих заходів забезпечення позову є недопущення виведення відповідачем коштів, за рахунок яких може бути забезпечено виконання рішення суду у разі задоволенні позову, чи створення інших обтяжень, що може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушеного права позивача.

Місцевим господарським судом, не було звернуто уваги на вищенаведені обставини, відтак суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

З огляду на наведене, позивач вважає, що наведені місцевим судом обґрунтування оскарженої ухвали є незаконними та не можуть бути достатніми підставами для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях надійшли письмові пояснення, відповідно до яких відповідач зазначає наступне.

12.07.2019 р. наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях № 24 було прийнято рішення відмовити у затверджені протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2019-06-07-000030-1, сформованого 01.07.2019 р. о 12:30:16. Причиною відмови стало те, що учасник який надав найвищу цінову пропозицію, переможець електронного аукціону - ОСОБА_1 не подав документи у повному обсязі, обов`язкове подання яких передбачено ч. 7 ст. 14 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", зокрема до заяви на участь у приватизації зазначеного об`єкта малої приватизації від 28.06.2019 р. - не надав документ, що підтверджує сплату ним з власного рахунку, відкритого в українському банку АТ КБ "Приват Банк" реєстраційного внеску та гарантійного внеску в розмірі 10 відсотків стартової ціни об`єкта.

З посиланням на п. 67 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 р. № 432 вказує, що 12.07.2019 р. оператором електронного аукціону 12.07.2019 року о 12:44:06 було сформовано протокол електронного аукціону № UA-PS-2019-06-07-000030-1. Переможець електронного аукціону - Павлишин Євгеній Павлович .

В п. 5.1 Розділі 5 Договору купівлі - продажу визначено обов`язки покупця, зокрема самостійно здійснити реєстрацію об`єкту приватизації згідно із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", протягом 30 днів з дати підписання акту приймання - передачі нерухомого майна.

Згідно із п. 10.4 Розділу 10 Договору визначено, що умовами для розірвання Договору об`єкта приватизації в порядку, передбаченого законодавством є: невиконання умов продажу об`єкта приватизації і зобов`язань покупця, визначених Договором купівлі - продажу, в установлений Договором строк.

За таких обставин, відповідач вказує, що дії Павлишина Є.П. , що проявилися в реєстрації права власності на майно були спрямовані на виконання умов Договору купівлі-продажу, а не на ускладнення виконання рішення суду чи вчинення будь-яких інших перешкод.

Інформує, що Павлишин Є.П. не звертався до відповідача із заявами про надання згоди на подальше відчуження, або заявами про внесення змін до Договору купівлі - продажу.

Враховуючи наведене, вважає твердження позивача відносно надання згоди Павлишину Є.П. про подальше відчуження надуманими та таким, що ґрунтується на припущеннях та потенційній можливості.

Звертає увагу на те, що позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову без достатнього обґрунтування, підтвердження обставин жодними доказами.

За таких обставин відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 29.08.2019р. без змін.

Треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН" та Фізична особа - підприємець Павлишин Євгеній Павлович не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

07 жовтня 2019 року в судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що суд першої інстанції при постановлені оскарженої ухвали дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для забезпечення позову. З огляду на вказане, вважає, що ухвалу Господарського суду Рівненської області від 29.08.2019 р. у справі № 918/500/19 слід скасувати та вжити заходи забезпечення позову.

Представник третьої особи - ФОП Павлишина Є.П. в судовому засіданні заявив, що з доводами апелянта не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржену ухвалу такою, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його уповноваженого представника (том матеріалів оскарження ухвали 1, а. с. 104).

В судове засідання 07.10.2019 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРЖЗАКУПІВЛІ.ОНЛАЙН" не з`явився.

Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що третя особа була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення, направлені третій особі (том матеріалів оскарження ухвали 1, а. с. 90-91), клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановлені ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернувся із позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про визнання незаконним та скасування наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях № 24 від 12.07.2019 року, визнання недійсним протоколу про результати електронного аукціону № UA-PS-2019-06-07-000030-1 від 12.07.2019 р., зобов`язання відповідача укласти договір купівлі - продажу лота аукціону об`єкта малої приватизації (том матеріалів оскарження ухвали 2, а. с. 4-42).

28.08.2019 р. ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та заборонити іншим особам вчиняти дії щодо майна по лоту № UA-PS-2019-06-07-000030-1, а саме: Бази дільниці № 10 - виробничо-побутового корпусу, А-2 - двоповерхової цегляної будівлі загальною площею 369,1 кв. м; склади, Б-1 - одноповерхової цегляної будівлі загальною площею 396,6 кв. м: виробничий майданчик №2 (змощення) загальною площею 570,0 кв. м.; виробничий майданчик №2 (змощення) загальною площею 1097,1 кв. м.; огорожа (№1, №4, №5) - 78,0 м.п.,; ворота (№2) - 6,0 м.п.; ворота (№3) - 6,0 м.п., що розміщене за адресою: 34354, Рівненська обл., Володимирецький р-н, с. Стара Рафалівка, вул. Приміська, 1 (том матеріалів оскарження ухвали 2, а. с. 100-112).

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З вище викладеного вбачається, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (стаття 76 ГПК України).

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач вказує, що в разі відчуження ФОП Павлишиним Є. П. майна іншій особі дана обставина може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та порушити право на ефективний захист чи сприяти поновленню порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

На підтвердження вказаного позивач надав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (том матеріалів оскарження ухвали 2, а. с. 109-112).

Як вбачається із вказаної довідки право власності на спірне майно було зареєстроване за третьою особою - ФОП Павлишиним Є.П. на підставі Договору купівлі-продажу від 29.07.2019 р.

В матеріалах оскарження ухвали наявна копія Договору купівлі-продажу від 29.07.2019 р. укладеного між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (продавець) та ФОП Павлишиним Є. П. (покупець) відповідно до якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю, який є переможцем електронного аукціону ID: № UA- PS -2019-06-07-000030-1 оюєкт малої приватизації окреме майно - база дільниці № 10, у складі: виробничо-побутовий корпус, А-2 загальною площею 369,1 кв. м; склади, Б-1 загальною площею 396,6 кв. м; виробничий майданчик №2 (змощення) загальною площею 570,0 кв. м.; виробничий майданчик №2 (змощення) загальною площею 1097,1 кв. м.; огорожа (№1, №4, №5) - 78,0 м.п.,; ворота (№2) - 6,0 м.п.; ворота (№3) - 6,0 м.п., за адресою: 34354, Рівненська обл., Володимирецький р-н, с. Стара Рафалівка, вул. Приміська, 1 , а покупець зобов`язується прийняти об`єкт малої приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені цим Договором умови (том матеріалів оскарження ухвали 2, а. с. 200-204).

В п. 5.3 Договору купівлі - продажу визначено обов`язки покупця, зокрема самостійно здійснити реєстрацію об`єкту приватизації згідно із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", протягом 30 днів з дати підписання акту приймання - передачі нерухомого майна.

Згідно із п. 10.4 Розділу 10 Договору визначено, що умовами для розірвання Договору об`єкта приватизації в порядку, передбаченого законодавством є: невиконання умов продажу об`єкта приватизації і зобов`язань покупця, визначених Договором купівлі - продажу, в установлений Договором строк.

Відповідно до Акту передачі державного майна від 10.08.2019 р. продавець передав, а покупець прийняв об`єкт малої приватизації (т. матеріали оскарження ухвали 2, а. с. 205-206).

За наведеного вбачається, що реєстрація права власності на спірне майно за третьою особою була здійснена з метою виконання умов Договору, укладеного між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ФОП Павлишиним Є. П.

Доводи скаржника про те, що ФОП Павлишин Є. П. має на меті відчужити спірне майно не підтвердженні жодними допустимими та належними доказами.

Суд вважає за необхідне відмітити, що витяг з особистого кабінету "Мій Київстар" з деталізацією викликів за серпень 2019 року не може бути належним та допустимим доказом, оскільки не підтверджує наміру третьої особи відчужити спірне майно, оскільки відображає лише здійснення телефонних дзвінків та не містить іншої інформації.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів, що свідчили б про дії відповідача та третьої особи, які в подальшому утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення або зроблять неможливим захист чи відновлення прав позивача. Інших доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу до забезпечення позову, позивачем не надано.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

В той же час, відсутні підстави передбачені ст.277 ГПК України для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу Господарського суду Рівненської області від 29.08.2019р. у справі № 918/500/19 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 273, 275-280, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 29.08.2019 р. у справі № 918/500/19 - без змін.

2. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Рівненської області від 29.08.2019 р. по справі № 918/500/19 надіслати до Господарського суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "10" жовтня 2019 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.