Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" жовтня 2019 р. Справа №918/713/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Нова" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий Урожай" заборгованості за договором купівлі-продажу №1802/31177 від 18 лютого 2019 року в розмірі 166 010 грн. 96 коп., з яких: 120 000 грн. 00 коп. основна сума боргу, 36 000 грн. 00 коп. штраф, 4 734 грн. 25 коп. тридцять відсотків річних та 5 276 грн. 71 коп. пені.

Без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2019 року на адресу Господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Нова" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий Урожай" заборгованості з оплати за договором купівлі-продажу № 1802/31177 від 18 лютого 2019 року в розмірі 166 010 грн. 96 коп., з яких: 120 000 грн. 00 коп. основна сума боргу, 36 000 грн. 00 коп. штраф, 4 734 грн. 25 коп. тридцять відсотків річних та 5 276 грн. 71 коп. пені.

07 жовтня 2019 року судом видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий Урожай" заборгованості за договором купівлі-продажу №1802/31177 від 18 лютого 2019 року в розмірі 120 000 грн. основної суми боргу, частково задовольнивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Нова".

Стосовно вимоги про стягнення штрафу, пені, 30 відсотків річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частини першої статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши подану Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Нова" заяву про видачу судового наказу в частині стягнення пені, штрафу, 30 відсотків річних суд вважає вказану заяву такою, що не підлягає задоволенню, оскільки вимога заявника не є вимогою в розумінні ч. 1 ст. 148 ГПК України.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Вимога про сплату пені/штрафу хоча й має грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань (п. 1.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням зазначених норм права та роз`яснень, суд вбачає, що штрафні санкції та відсотки річних, не є заборгованістю, яка стягується за договором в розумінні статтей про видачу судового наказу (статті 12, 148 ГПК України), оскільки не є безспірною (підтвердженою належними та допустимими доказами) заборгованістю.

Зокрема, при розгляді заяви про видачу судового наказу, судом не здійснюється розгляд обґрунтованості вимог заявлених стягувачем по суті, не перевіряться правильність застосування штрафних санкцій, обґрунтованість періодів їх застосування та не перевіряється вірність арифметичних розрахунків.

Що стосується відсотків річних, їх правова природа виникнення не пов`язана із договором, а передбачена Цивільним законодавством України, зокрема проценти річних, передбачені статтею 625, є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань.

Як вбачається із поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь Нова" заяви, до складу заборгованості за умовами договору купівлі-продажу №1802/31177 від 18 лютого 2019 року, заявником включено пеню та відсотки річні, які за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є штрафною санкцією за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання та заходом відповідальності за порушення зобов`язання.

За приписами ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Розглянувши подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь Нова" матеріали, суд зазначає, що в заяві про видачу судового наказу містяться вимога про стягнення пені та відсотків річних, які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором та не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

За наведених обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення 36 000 грн. 00 коп. штрафу, 5 276 грн. 71 коп. пені та 4 734 грн. 25 коп. тридцять відсотків річних.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Роз`яснюючи дану норму закону, суд звертає увагу заявника, що для захисту своїх законних прав та інтересів, останній має право звернутись до суду в позовному порядку, адже обраний спосіб звернення у даному випадку є безпідставним.

Керуючись статтями 148, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь Нова" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий Урожай" 36 000 грн. 00 коп. штрафу, 5 276 грн. 71 коп. пені та 4 734 грн. 25 коп. тридцять відсотків річних.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.Г. Торчинюк

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (45710, Волинська обл., Горохівський р-н., с. Ватин);

3 - позивачу рекомендованим (43022, м. Луцьк, вул. Мамсурова, 10);

3 - відповідачу рекомендованим (35212, Рівненська обл., Демидівський р-н., с. Малеве, вул. Хутірська, 1А).