ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3584/19

за позовом Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства П`ятихатської міської ради "Житлокомплекс", м. П`ятихатки, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 403 556,20 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Державне промислове підприємство "Кривбаспромводопостачання" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Комунального підприємства П`ятихатської міської ради "Житлокомплекс" і просить стягнути заборгованість у розмірі 403 556,20 грн, з яких: основний борг у розмірі 341 551,05 грн, пеню у розмірі 46 291,91 грн, 3% річних у розмірі 5 146,77 грн та інфляційні втрати у розмірі 10 566,47 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

09.09.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він частково визнає позовні вимоги, а саме: основний борг у розмірі 241 257,05 грн, 3% річних у розмірі 5 146,77 грн та інфляційні втрати у розмірі 10 566,47 грн. Щодо пені у розмірі 46 291,91 грн просить суд зменшити її до 10% та стягнути з відповідача пеню у розмірі 4 629,00 грн.

24.09.2019 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 303 262,20 грн, з яких: основний борг у розмірі 241 257,05 грн, пеня у розмірі 46 291,91 грн, 3% річних у розмірі 5 146,77 грн та інфляційні втрати у розмірі 10 566,47 грн. Заява обґрунтована тим, що відповідачем частково оплачено поставлений товар на суму 100 294,00 грн.

24.09.2019 позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якому просить задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог. Подав клопотання про повернення суми переплаченого судового збору

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки. Так, відповідач лише частково оплатив поставлений товар, у зв`язку з чим заборгованість становить 241 257,05 грн

Позивачем нараховано пеню у розмірі 46 291,91 грн, 3% річних у розмірі 5 146,77 грн та інфляційні втрати у розмірі 10 566,47 грн за неналежне виконання відповідачем договору поставки.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 526, 530, 549, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач зазначає, що позовні вимоги визнає частково у розмірі 303 262,20 грн, з яких: основний борг у розмірі 241 257,05 грн, пеня у розмірі 46 291,91 грн, 3% річних у розмірі 5 146,77 грн та інфляційні втрати у розмірі 10 566,47 грн.

Відповідач вважає, що розмір пені у сумі 46 291,91 грн надмірно великий, а майновий стан відповідача тяжкий, тому просить суд зменшити розмір пені до 10%, а саме до 4 629,00 грн.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач не погоджується із твердженням відповідача у зв`язку з тим, що тяжке фінансове становище та заборгованість відповідача перед третім особами не є поважною причиною невиконання своїх зобов`язань за надані позивачем послуги з постачання технічної води. Також, часткове погашення заборгованості відповідачем перед позивачем не звільняє відповідача від обов`язку сплати штрафних санкцій у вигляді пені, інфляційних витрат та 3% річних за неналежне виконання зобов`язань. Позицію відповідача щодо надмірно великої пені вважає безпідставною та необґрунтованою та просить стягнути пеню в повному обсязі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Державним промисловим підприємством "Кривбаспромводопостачання" (постачальник) та Комунальним підприємством П`ятихатської міської ради "Житлокомплекс" (покупець) було укладено договір поставки № 3 т/б від 09.12.2016, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.11).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставляти покупцю технічну воду з водосховища до забірних пристроїв насосних станцій замовника за цінами та у кількості, що остаточно погоджуються в розрахунках об`ємів споживання води на наступний рік, оформлені відповідним листом - заявкою, які є специфікаціями в розумінні статті 266 Господарського кодексу України та складають його невід`ємну частину, а покупець зобов`язується приймати товар та оплачувати його.

Згідно пункту 4.1 договору, ціни товарів на послуги з постачання технічної води встановлюються згідно із погодженими тарифами.

На виконання умов договору позивач надав, а відповідач прийняв надані послуги з постачаня технічної води на загальну суму 350 040,04 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами надання послуг з постачання технічної води, копії яких містяться в матеріалах справи (арк.с.17-28).

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату:

- № 0000704 від 22.08.2018 на суму 35 488,99 грн;

- № 0000835 від 24.09.2018 на суму 40 610,06 грн;

- № 0000929 від 24.10.2018 на суму 31 124,54 грн;

- № 0001004 від 22.11.2018 на суму 25 156,56 грн;

- № 0001122 від 27.12.2018 на суму 28 439,14 грн;

- № 0000003 від 23.01.2019 на суму 31 954,03 грн;

- № 0000072 від 25.02.2019 на суму 29 162,50 грн;

- № 0000153 від 27.03.2019 на суму 31 918,66 грн;

- № 0000206 від 24.04.2019 на суму 16 823,99 грн;

- № 0000279 від 23.05.2019 на суму 28 599,31 грн;

- № 0000413 від 25.06.2019 на суму 24 020,76 грн;

- № 0000476 від 22.07.2019 на суму 26 741,50 грн.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що замовник здійснює оплату отриманих від виконавця рахунків за послуги з постачання технічної води шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця у такому порядку:

- до кінця поточного місяця замовник сплачує попередню оплату у розмірі 50 % від заявлених обсяг, передбачених пунктом 2.1 даного договору;

- до 6 числа місяця, наступного за розрахунковим, замовник сплачує остаточний платіж за розрахунковий місяць.

Відповідачем частково оплачено поставлену технічну воду на суму 108 782,05 грн, що підтверджується банківськими виписками, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 241 257,05 грн.

На час прийняття рішення, доказів оплати поставленої технічної води у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини поставки.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару. Відповідно до пункту 4.4 договору, строк оплати поставленої технічної води є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав суму основного боргу у повному обсязі.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 241 257,05 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 7.2 договору, покупець у разі несвоєчасної оплати товару за вимогою постачальника сплачує за весь час прострочення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період, від простроченої суми.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленої технічної води, позивачем останньому окремо за кожним актом надання послуг з постачання технічної води, з врахуванням частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нараховано пеню у розмірі 46 291,91 грн за загальний період з 06.09.2018 по 07.08.2019.

Враховуючи що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, зважаючи на те, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати поставленої технічної води, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є правильним.

Щодо зменшення пені

Відповідач обґрунтовує клопотання про зменшення розміру пені на 10% тим, що розмір пені є надмірно великий та відповідач знаходиться у надзвичайно тяжкому стані та є збитковим підприємством.

Позивач проти клопотання відповідача про зменшення пені заперечує, вказує на те, що тяжке фінансове становище та заборгованість відповідача перед третім особами не є поважною причиною невиконання своїх зобов`язань за надані позивачем послуги з постачання технічної води.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідач не надає доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається.

Крім того, тяжке фінансове становище не є виключною обставиною та не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.

Тому, вимога щодо стягнення пені у розмірі 46 291,91 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 7.4 договору, покупець у разі несвоєчасної оплати товару за вимогою постачальника сплачує за весь час прострочення суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також проценти на прострочену суму у розмірі 3% річних.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 5 146,77 грн за період 06.09.2018 по 07.08.2019 та інфляційних втрат у розмірі 10 566,47 грн за період жовтень 2018 по травень 2019.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 5 146,77 грн та інфляційних втрат у розмірі 10 566,47 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір позивача у розмірі 4 548,93 грн слід покласти на відповідача.

24.09.2019 позивач подав клопотання про повернення надмірно сплаченої суму судового збору у розмірі 1 504,41 грн.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач частково оплатив суму основного боргу, у зв`язку з чим позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

Тобто, пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено можливість повернення сплаченої суми судового збору за ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог.

При зверненні із позовом до господарського суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6 053,34 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1461 від 07.08.2019 (а.с.6), у той час, як за розгляд вимоги про стягнення 303 262,20 грн (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог), підлягає сплаті судовий збір у розмірі 4 548,93 грн.

Відтак, позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено Законом України "Про судовий збір", тому, клопотання позивача про повернення судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства П`ятихатської міської ради "Житлокомплекс" (52100, Дніпропетровська область, П`ятихатський район, м. П`ятихатки, вул. Клименко, буд.85, ) на користь Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" (50069, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Миру, буд. 15-А, ) основний борг у розмірі 303 262,20 грн, пеню у розмірі 46 291,91 грн, 3% річних у розмірі 5 146,77 грн, інфляційні втрати у розмірі 10 566,47 грн та судовий збір у розмірі 1 504,41 грн.

Клопотання Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" про повернення судового збору задовольнити.

Повернути з Державного бюджету України Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" (50069, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Миру, буд. 15-А, ) надмірно сплачений судовий збір в розмірі1 504,41 грн, перерахований платіжним дорученням №1461 від 07.08.2019, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.6).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 17.10.2019

Суддя Я.С. Золотарьова