ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.09.2019 Справа № 905/1192/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання Барбаш Д.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вулиця Лепорського , буд. 1; )

до відповідача: акціонерного товариства Українська залізниця (03680, місто Київ, вулиця Тверська, 5; ) в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця (84400, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, буд. 22; )

про стягнення збитків в сумі 43 187, 18 грн.,-

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця про стягнення 43 187, 18 грн.,

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вагон з вантажем на станцію Сартана Донецької залізниці прибув з нестачею, яка підтверджена складеними цією ж станцією комерційними актами № 484809/262 від 07.07.2019, № 484809/263 від 07.07.2019, № 484809/264 від 07.07.2019, № 484809/265 від 07.07.2019, № 484809/266 від 07.07.2018 р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/1192/19.

Позивач в судове засідання 05.09.2019 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання 05.09.2019 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Протягом розгляду справи відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог на підставі того, що позивачем не доведено факту отримання збитків, а саме відсутні документи на підтвердження оплати оспорюваного вантажу. Крім того, на думку відповідача, позивачем пропущено строк позовної давності за накладною №50543586 від 04.07.2018.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

04.07.2018 за залізничною накладною на групу вагонів № 50543586 приватне акціонерне товариство Андріївський коксохімічний завод (вантажовідправник) зі станції Андріївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці, відвантажило на адресу приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (вантажоодержувач) у вагонах №53541140, 53522538, 61606869, 53485033, 61077160 вантаж кокс доменний. Згідно накладної № 50543586 вантаж маркований, завантажений у вагони відправником.

За накладною вага у вагонах:

- № 53541140 нетто 40 650 кг (брутто - не зазначено, тара 21 800 кг),

- № 53522538 нетто 40 300 кг (брутто - не зазначено, тара 22 000 кг),

- № 61606869 нетто 39 500кг (брутто - не зазначено, тара 23 400 кг),

- №53485033 нетто 39 300 кг (брутто - не зазначено, тара 23 400 кг),

- № 61077160 нетто 42 550 кг (брутто - не зазначено, тара 23 500 кг).

Позивач є покупцем вугільної продукції за договором № 107/16Сб, укладеним 01.02.2016 з приватним акціонерним товариством Андріївський коксохімічний завод.

В матеріалах справи наявний акт прийому-передачі №92105105 від 04.07.2018, за яким постачальник передав, а покупець прийняв на умовах договору №107/16Сб від 01.02.2016, зокрема, у вагонах № 53541140, 53522538, 61606869, 53485033, 61077160 кокс доменний, рахунок-фактура приватного акціонерного товариства Авдіївський коксохімічний завод (вантажовідправника) №92105105 від 04.07.2018 на оплату вказаного товару та виписка публічного акціонерного товариства Перший український міжнародний банк від 24.07.2018, що підтверджує оплату вартості вантажу по рахунку №92058501 від 25.06.2018.

Згідно рахунку-фактури № 92105105 від 04.07.2018 вантажовідправника ПАТ Авдіївський коксохімічний завод, виставленого приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь , ціна 1т коксу доменного:

у вагоні № 53485033 6509,69 грн. без ПДВ;

у вагоні № 61606869 6509,69 грн. без ПДВ;

у вагоні № 53522538 6509,69 грн. без ПДВ;

у вагоні № 53541140 6442,03 грн. без ПДВ.

у вагоні № 61077160 6451,05грн. без ПДВ.

На станцію Сартана Донецької залізниці (кінцева станція) вагон прибув 06.08.2018, де 07.08.2018 було здійснене зважування вагону з завантаженим у нього вантажем за спірним перевезенням, за результатами якого були складені комерційні акти №484809/262 від 07.07.2019, № 484809/263 від 07.07.2019, № 484809/264 від 07.07.2019, № 484809/265 від 07.07.2019, № 484809/266 від 07.07.2018.

Згідно комерційного акту №484809/262 від 07.07.2019:

- вагон № 53541140 прибув в технічному відношенні справний;

- за документом брутто не вказано, тара 21 800 кг, нетто 40 650 кг, фактично виявилося брутто 60 750 кг, тара 21 800 кг з док., нетто 38 950 кг, що менше документу на 1700 кг;

- навантаження у вагоні шапкоподібне, вище бортів на 30-40см;

- вантаж маркований поздовжньою смугою за довжиною вагона вапном;

- над 6-7 люками за ходою потяга мається виїмка довжиною 300 см, шириною вагона, глибиною 80 см, маркування порушено. Вагон бездвірний, люки закриті. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту № 484809/263 від 07.07.2019:

- вагон № 53522538 прибув в технічному відношенні справний;

- за документом брутто не вказано, тара 22 000 кг, нетто 40 300 кг, фактично виявилося брутто 59 850 кг, тара 22 000 кг з док., нетто 37 850 кг, що менше документу на 2450 кг;

- навантаження у вагоні шапкоподібне, вище бортів на 30-40см,

- вантаж маркований поздовжньою смугою за довжиною вагона вапном;

- над 5-6-7 люками за ходою потяга мається виїмка довжиною 400 см, шириною вагону, глибиною 80 см, маркування порушено. Вагон бездвірний, люки закриті. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту № 484809/264 від 07.07.2019:

- вагон № 61606869 прибув в технічному відношенні справний;

- за документом брутто не вказано, тара 23 400 кг, нетто 39 500 кг, фактично виявилося брутто 61 550 кг, тара 23 400 кг з док., нетто 38 150 кг, що менше документу на 1350 кг;

- навантаження у вагоні шапкоподібне, вище бортів на 30-40см,

- вантаж маркований поздовжньою смугою за довжиною вагона вапном;

- над 5-6-7 люками за ходою потяга мається виїмка довжиною 350 см, шириною 120 см, глибиною 70 см, маркування порушено. Вагон бездвірний, люки закриті. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту № 484809/265 від 07.07.2019:

- вагон № 53485033 прибув в технічному відношенні справний;

- за документом брутто не вказано, тара 23 400 кг, нетто 39 300 кг, фактично виявилося брутто 61 250 кг, тара 23 400 кг з док., нетто 37 850 кг, що менше документу на 1450 кг;

- навантаження у вагоні шапкоподібне, вище бортів на 30-40см,

- вантаж маркований поздовжньою смугою за довжиною вагона вапном;

- над 6-7 люками за ходою потяга мається виїмка довжиною 300 см, шириною 100 см, глибиною 80 см, маркування порушено. Вагон бездвірний, люки закриті. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту № 484809/266 від 07.07.2019:

- вагон № 61077160 прибув в технічному відношенні справний;

- за документом брутто не вказано, тара 23 500 кг, нетто 42 550 кг, фактично виявилося брутто 63 400 кг, тара 23 500 кг з док., нетто 39 900 кг, що менше документу на 2650 кг;

- навантаження у вагоні шапкоподібне, вище бортів на 30-40см,

- вантаж маркований поздовжньою смугою за довжиною вагона вапном;

- над 6-7 люками за ходою потяга мається виїмка довжиною 250 см, шириною 120 см. глибиною 60 см, маркування порушено. Вагон бездвірний, люки закриті. Течі вантажу немає.

Комерційні акти №484809/262 від 07.07.2018, №484809/263 від 07.07.2018, №484809/264 від 07.07.2018, 484809/265 від 07.07.2018 та 484809/266 від 07.07.2018 приймаються судом в якості належних доказів на підтвердження факту незбереження вантажу під час його перевезення, їх достовірність та чинність не спростовані відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України закріплено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України Про залізничний транспорт залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст. 23 вищевказаного Закону, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст. 113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Пунктами 5,6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу затверджених наказом Мінтрансу України № 542 від 20.08.2001встановлено, що у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із "шапкою"). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Згідно з ч.1 ст. 31 Статуту, залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Статуту залізниць України, відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Пунктом 3.8 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею №04-5/601 від 29.05.2002 зазначено, що відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

Згідно з абз. 4 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000р. встановлено що, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно з абз. 4 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000 встановлено що, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до накладної № 50543586 вантаж завантажено у вагони відправником, вантаж маркований вапном однією повздовжньою борозною по довжині вагону, на станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагонів не було, що свідчить про те, що відправником були виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу.

Досліджені у судовому засіданні письмові докази свідчать про те, що нестача виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагонів, вантажу, його маркування та кріплення у вагонах, залізницею, на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, просипання вантажу не було виявлено, про наявність заглиблень у вагонах залізницею зазначено не було, не зазначалось і про порушення маркування, що в свою чергу, свідчить про відсутність вини вантажовідправника у нестачі вантажу.

Зауважень з боку залізниці до стану вагонів №53541140, 53522538, 61606869, 53485033, 61077160 та вантажу в них не було ані на станції відправлення, ані на попутних залізничних станціях.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема, комерційними актами.

Відповідачем не доведено, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що нестача вантажу сталась внаслідок незабезпечення залізницею збереження вантажу на шляху слідування. Залізниця не довела, що нестача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або нестачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 статті 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Нестача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, відповідно до ч.2 ст.114 Статуту, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За розрахунком позивача недостача вантажу в вагонах з урахуванням природної втрати маси вантажу із застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі складає: у вагоні № 53541140 - 887 кг., у вагоні №53522538 1644 кг., у вагоні №61606869 560 кг., у вагоні №53485033 664 кг., у вагоні №61077160 1799 кг.

Вартість вантажу, якого не вистачає у вагонах, з урахуванням норми природної втрати маси вантажу становить: у вагоні № 53541140 - 6856,90 грн., у вагоні №53522538 12842,32 грн., у вагоні №61606869 4374,51 грн., у вагоні №53485033 5186,92 грн., у вагоні №61077160 13926,53 грн.

Суд, перевіривши розрахунки позивача суми вартості недостачі, встановив, що він є арифметично вірним.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 43 187,18 грн.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 136 Статуту залізниць України встановлено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог ст. 134 цього Статуту, зокрема, з дня встановлення обставин, що спричинили з`явлення позову.

Згідно ст. 315 Господарського кодексу України до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії.

Претензії можуть пред`являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п`яти днів.

Перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців. Претензії щодо сплати штрафу або премії розглядаються протягом сорока п`яти днів.

Якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

Відповідно до п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №10 від 29.05.2013 року Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів у визначенні перебігу позовної давності за позовами до перевізників, що випливають з договорів перевезення вантажів, слід враховувати таке: якщо до подання позову позивач скористався своїм правом на пред`явлення перевізникові претензії, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для такої відповіді (ч. 4 ст. 315 Господарського кодексу України). Оскільки дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу строку позовної давності в розумінні цієї норми Господарського кодексу України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч.2, 3 ст. 315 Господарського кодексу України), незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

В даному випадку обставини, що спричинили заявлені вимоги позивача, виникли 07.07.2018 (момент складання комерційних актів), позов направлений до господарського суду Донецької області 26.06.2019, що підтверджується відбитком штемпеля Укрпошти, тобто без пропуску строку позовної давності.

Таким чином, вищенаведеним спростовуються доводи відповідача стосовно пропуску строку позовної давності.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача, відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на його неправильні дії, що призвели до виникнення спору та змусили позивача звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця про стягнення збитків в сумі 43 187, 18 грн. задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства Українська залізниця (03680, місто Київ, вулиця Тверська, 5; ) в особі регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Укрзалізниця (84400, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, буд. 22; ) на користь приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вулиця Лепорського , буд. 1; ) 43 187,18 грн. вартості нестачі вантажу, судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 05.09.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2019

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова