номер провадження справи 33/68/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.10.2019 Справа № 908/1438/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Колегія суддів Господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя - Мірошниченко М.В., судді: Науменко А.О., Корсун В.Л.,

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву (вих. № б/н від 01.10.2019 р.) Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про вжиття заходів забезпечення позову та матеріали справи № 908/1438/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5) в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, б. 11/15)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" (70002, Запорізька обл., м. Вільнянськ, вул. Софіївська, б. 5)

про стягнення сум

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Лісняк Я.В., ордер серії ЗП № 117511 від 24.06.2019 р.

ВСТАНОВИВ:

24.07.2018 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № ЦЗВ-20/2656 від 17.07.2018 р.) Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця в особі філії "Центр забезпечення виробництва", м. Київ, до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ", м. Вільнянськ Запорізької обл., про стягнення 2524624,56 грн. штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за договором поставки від 12.06.2017 р. № ЦЗВ-03-01417-01.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2018 р. справу № 908/1438/18 передано для розгляду судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.07.2018 р. суддею Мірошниченко М.В. відкрито провадження у справі № 908/1438/18. Присвоєно справі номер провадження 33/68/18. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.08.2018 р. відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ "Українська залізниця в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.08.2018 р. на підставі ч. 2 ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 25.09.2018 р.

25.09.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" подано до суду зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про визнання недійсним п. 10.1 договору поставки № УЗВ-03-01417-01 від 12.06.2017 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця в особі філії "Центр забезпечення виробництва" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ".

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.09.2018 р. зустрічну позовну заяву і додані до неї документи повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ", м. Вільнянськ Запорізької області.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.09.2018 р. на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 24.10.2018 р., на підставі ч. 2 ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 23.10.2018 р.

04.10.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.09.2018 р. про повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.10.2018 р. провадження у справі № 908/1438/18 зупинено до перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 25.09.2018 р. у справі № 908/1438/18 в порядку апеляційного провадження та повернення матеріалів справи № 908/1438/18 до Господарського суду Запорізької області.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2019 р. у справі № 908/1438/18 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.09.2018 р. по даній справі залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.02.2019 р. поновлено провадження по справі № 908/1438/18, підготовче засідання призначено на 05.03.2019 р., відмовлено у задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

21.02.2019 р. до Господарського суду Запорізької області надійшов запит від Центрального апеляційного господарського суду, згідно якого, у зв`язку з надходженням касаційної скарги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ріст" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2019 р. по справі № 908/1438/18, суд апеляційної інстанції просив вищевказану справу терміново направити на адресу Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.02.2019 р. провадження у справі № 908/1438/18 зупинено до перегляду постанови Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2019 р. на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.09.2018 р. по справі № 908/1438/18 в порядку касаційного провадження та повернення матеріалів справи № 908/1438/18 до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою Верховного суду від 27.03.2019 р. у справі № 908/1438/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 908/1438/18 за касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.09.2018 р. та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.02.2019 р. у вказаній справі.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.04.2019 р. провадження у справі № 908/1438/18 поновлено, підготовче засідання призначено на 06.05.2019 р.

Ухвалою суду від 06.05.2019 р. заяву (вих. б/н від 06.05.2019р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" про відвід судді Мірошниченко М.В. у справі № 908/1438/18 залишено без задоволення. Зупинено провадження у справі № 908/1438/18 до вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входять до складу суду, що розглядає дану справу.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.05.2019 р. (судя Колодій Н.А.) відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" (вих. б/н від 06.05.2019р.) про відвід судді Мірошниченко М.В. у справі № 908/1438/18.

Ухвалою суду від 11.05.2019 р. провадження у справі № 908/1438/18 поновлено у зв`язку із вирішенням питання про відвід. Провадження у справі № 908/1438/18 зупинено до перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 р. у справі № 908/1438/18 в порядку апеляційного провадження та повернення матеріалів справи № 908/1438/18 до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 06.06.2019 р. провадження у справі № 908/1438/18 поновлено. Призначено колегіальний розгляд справи № 908/1438/18 у складі трьох суддів Господарського суду Запорізької області.

Згідно Витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 06.06.2019 р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Мірошниченко М.В., судді: Носівець В.В., Топчій О.А.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.06.2019 р. справу № 908/1438/18 прийнято до розгляду та провадження колегії суддів Господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя - Мірошниченко М.В., суддя Носівець В.В., суддя Топчій О.А.; ухвалено розглядати справу № 908/1438/18 спочатку за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 27.06.2019 р.

Ухвалою суду від 18.06.2019 р. відмовлено в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 908/1438/18.

Ухвалою суду від 27.06.2019 р. на підставі ч. 2 ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 01.08.2019 р.

Ухвалою суду від 29.07.2019 р. відмовлено в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 908/1438/18.

Ухвалами Господарського суду Запорізької області від 01.08.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "РІСТ" про призначення судової економічної експертизи. На підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження у справі № 908/1438/18 на тридцять днів - до 04.09.2019 включно, підготовче засідання відкладено на 04.09.2019 р.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 04.09.2019 р. № П-4452/19, у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів-членів колегії: Носівець В.В. з 19.08.2019 р. по 13.09.2019 р. та Топчій О.А. з 04.09.2019 р. по 05.09.2019 р., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 908/1438/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2019 р. визначений склад колегії суддів для розгляду справи № 908/1438/18 головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді - члени колегії: Корсун В.Л., Науменко А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.09.2019 р. справу № 908/1438/18 прийнято до розгляду та провадження колегії суддів Господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя - Мірошниченко М.В., суддя Корсун В.Л., суддя Науменко А.О. Ухвалено розглядати справу спочатку за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.10.2019 р.

У підготовчому засіданні 07.10.2019 р. був присутній представник відповідача. Представник позивача не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 07.10.2019 р. судом розглянуто письмову заяву (вих. № б/н від 01.10.2019 р.) про вжиття заходів забезпечення позову, яка надійшла від позивача 04.10.2019 р.

Суд враховує приписи ч. 1 ст. 140 ГПК України, якою визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до заяви, заявник просив накласти арешт на все майно та поточні рахунки ТОВ «НВП «Ріст», у тому числі й на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851 в межах заявленої ціни позову у справі № 908/1438/18 в сумі 2270330,34 грн.; заборонити ПАТ «ПУМБ» вчиняти будь-які дії з коштами, які наявні або надійдуть на рахунки ТОВ «НВП «Ріст» (), в тому числі і на рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851 в межах заявленої ціни позову у справі № 908/1438/18 в сумі 2270330,34 грн.; накласти арешт на все майно, яке належить ТОВ «НВП «Ріст», у тому числі на те, яке знаходиться в обороті та/або на його складах.

Заява мотивована, зокрема таким. У порушення процесуальних прав позивача на розумний строк розгляду справи ТОВ «НВП «Ріст» звернулося до Господарського суду Запорізької області з зустрічним позовом поза межами строку, визначеного ч. 1 ст. 180 ГПК України. Ухвалою суду від 25.09.2018 р. у справі № 908/1438/18 зустрічний позов повернутий заявнику відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України. Відповідачем було подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, що стало підставою для зупинення провадження у справі № 908/1438/18. Матеріали справи через 9 місяців після відкриття провадження були повернуті до Господарського суду Запорізької області, поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06.05.2019 р. При цьому, кінцевий строк для закриття підготовчого засідання мав би сплинути 24.10.2018 р. Відповідачем безпосередньо у судовому засіданні 27.06.2019 р. заявлено клопотання про проведення судової економічної експертизи, що не дало змоги позивачу письмово заперечити проти доводів, викладених у клопотанні, що є порушенням принципів верховенства права. На переконання позивача є всі підстави вважати, що відповідачем навмисно систематично вчиняються дії, які призводять до судового затягування розгляду справ за участю тих самих сторін як в цій справі, так і в аналогічних справах. Звертає увагу, що засновником відповідача є ТОВ «НВО «Ріст», ), яке спеціалізується на таких же видах діяльності, як і відповідач, має тих же підписантів. Упродовж 2017 р. між позивачем і відповідачем укладено 8 договорів поставки, впродовж 2018 р. - 4 договори поставки. У той же час у 2019 р. між позивачем та відповідачем не укладено жодного договору поставки. Крім того, участь у процедурі закупівлі запасних частин до пасажирських вагонів взяв учасник ТОВ «НВО «Ріст», який став переможцем. При цьому відповідач в усіх своїх заявах по суті справи наполягав на факті виготовлення продукції виключно для потреб відокремлених підрозділів АТ «Укрзалізниця», але у 2019 році взагалі не подавав тендерні пропозиції для участі у процедурі закупівель для АТ «Укрзалізниці». Зазначені факти свідчать про те, що відповідач фактично згортає своє виробництво, передаючи його до іншої юридичної особи - ТОВ «НВО «Ріст», а отже існує повна ймовірність, що на момент ухвалення рішення у справі у відповідача буде відсутнє будь-яке майно (у тому числі те, яке використовується ним у виробничій діяльності) та грошові кошти на поточних рахунках, а підприємство фактично буде доведено засновником до банкрутства. Зазначені факти свідчать про істотність ускладнення або неможливість виконання рішення суду у цій справі у майбутньому. Існують очевидні підстави вважати, що невжиття заходів щодо, зокрема, накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача, які в майбутньому будуть підлягати сплаті відповідачем на користь позивача, можуть істотно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Крім того, є достатні підстави вважати, що в процесі розгляду справи відповідач здійснить перерахування своїх грошових коштів на рахунки іншої юридичної особи - ТОВ «НВО «Ріст», а тому існує ризик доведення відповідача фактично до банкрутства. Накладення арешту на майно та поточні рахунки відповідача повністю відповідає вимогам, встановлених як національним законодавством України так і практикою Європейського суду з прав людини та надасть змогу виконавчій службі здійснити примусове виконання рішення суду у цій справі у майбутньому. Заява обґрунтована ст.ст. 136-139 ГПК України.

Відповідач проти заяви заперечив, просив залишити її без задоволення.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову у дійсній справі, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

У силу статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка застосовується судом при розгляді справ (ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України), закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Іншими словами, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно та (або) грошові суми, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтованеприпущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери, тощо), які є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Отже, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для забезпечення позову. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У той же час, ст. 79 ГПК України передбачає подання достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними доказами.

Між тим, із змісту заяви та доданих до неї документів не вбачається жодного обґрунтованого припущення та не надано належних доказів на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення: вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, в тому числі і дій, спрямованих на надмірне витрачання грошових коштів, реалізацію належного відповідачу майна, тощо.

Не подання відповідачем заявки щодо участі у процедурі закупівлі запасних частин до пасажирських вагонів не може свідчити про передання виробництва даної юридичної особи до іншої юридичної особи, яка взяла участь у процедурі закупівлі за оголошенням позивача та є засновником відповідача.

Також, факт не укладення у 2019 році договорів поставки між сторонами у дійсній справі не може розцінюватися судом як доказ, який може свідчити про відсутність на момент вирішення спору у справі грошових коштів або майна у відповідача.

Суд враховує, що згідно ст. 42 ГК України підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом (ч. 1 ст. 43 ГК України).

Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За юридичними позиціями Конституційного Суду України верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу; конституційне право людини на судовий захист є гарантією усіх прав і свобод людини і громадянина (абзац дев`ятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003, абзац чотирнадцятий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004).

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність, а однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1 частини другої статті 129 Конституції України).

У практиці Європейського суду з прав людини сформовано, серед іншого, характеристики незалежності суду, одна з яких полягає в тому, що суд має сприйматися як незалежний орган; щодо ознак безсторонності суду, то він повинен сприйматися таким з об`єктивного погляду з достатніми гарантіями для виключення будь-яких легітимних сумнівів з цього приводу (пункти 125, 126 рішення від 6 жовтня 2011 року у справі "Агрокомплекс проти України").

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

На рівні національної правової системи відповідне положення кореспондується з приписами ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, відповідно до яких кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

З урахуванням викладеного, забезпечення права на ефективний спосіб захисту позивача не може виправдовувати втручання у право відповідача на мирне володіння своїм майном, у зв`язку з поданням необґрунтованої заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно останнього, а також заборони банківський установі вчиняти будь-які дії з грошовими коштами відповідача.

На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що заявником не обґрунтовано та не подано достатніх доказів на підтвердження того, яким чином не вжиття заходу забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі за умови задоволення позову.

За таких обставин, у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/1438/18 слід відмовити.

У підготовчому засіданні 07.10.2019 р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вих. № б/н від 01.10.2019 р.) Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/1438/18 - відмовити.

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно зі ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 09 жовтня 2019 р.

Головуючий суддя М.В. Мірошниченко

Суддя А.О. Науменко

Суддя В.Л. Корсун