ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 Справа № 917/764/19

м. Полтава

За позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, вул. Воскресенський узвіз, 7, м. Полтава, 36020

до 1. Комунального підприємства "Карлівка Новатор", вул. Торгова, 3, м. Карлівка, Карлівський район, Полтавська область, 39500

2. Карлівської міської ради, вул. Полтавський Шлях, 54, м. Карлівка, 39500

про визнання несправедливим та недійсним договору

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін:

від позивача: Михайлюк В.О. (довіреність № 9 від 14.01.19);

від відповідача 1: Дяченко В.О. (наказ № 181 від 08.08.19);

від відповідача 2: Степанюк І.Л. (довіреність № 06-21/3031 від 09.09.19).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (далі - позивач/ Управління Держпродспоживслужби) звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Комунального підприємства "Карлівка Новатор" (далі - відповідач-1/ КП "Карлівка Новатор") про визнання несправедливим та недійсним з моменту укладення договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Карлівка від 23.03.2018 № 44, укладеного між КП "Карлівка Новатор" та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 шлях АДРЕСА_2 . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на недотримання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.06.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 17.07.2019.

До позовної заяви позивачем було додано клопотання про виклик свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилався на те, що вказаним свідкам відомі обставини справи і їх показання матимуть значення при вирішенні спору.

Ухвалою від 11.06.2019 суд відхилив вказане клопотання позивача, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні заяви зазначених позивачем свідків, таким чином відповідно до ч. 1 ст. 89 ГПК України у суду відсутні підстави для виклику вказаних осіб для допиту у якості свідків.

Крім цього, ухвалою від 11.06.2019 суд за клопотанням позивача витребував у відповідача належним чином засвідчені копії: договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Карлівка від 23.03.2018 № 44 між Комунальним підприємством "Карлівка новатор" та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 шлях АДРЕСА_2 ; пояснень від 16.01.2019 № 15 і № 16 та листа від 28.01.2019 № 24 з додатками до них.

17.07.2019 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 13.08.2019, про що постановив відповідну ухвалу.

Ухвалою від 13.08.2019 суд відклав підготовче засідання у справі на 20.08.2019.

Ухвалою від 20.08.2019 суд за клопотаннями позивача залучив до участі у справі № 917/764/19 в якості співвідповідача Карлівську міську раду (далі - відповідач-2), відклав підготовче засідання на 10.09.2019 та витребував від Державного підприємства " Розрахунковий центр послуг":

- копію договору про надання послуг від 26.09.17 № 14-РПВ/17 між Комунальним підприємством "Карлівка Новатор" та Державним підприємством "Розрахунковий центр послуг" та листа від 09.01.18 № 410 ;

- первинні бухгалтерські документи, надані Комунальним підприємством "Карлівка Новатор" задля коригування розрахунку планових витрат на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій Комунального підприємства "Карлівка Новатор" в м. Карлівка на 2018 рік;

- копії документів, що містять розрахунки, здійснені Державним підприємством "Розрахунковий центр послуг" при коригуванні розрахунку планових витрат на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій Комунального підприємства "Карлівка Новатор" в м. Карлівка на 2018 рік за угодою між Комунальним підприємством "Карлівка Новатор" та Державним підприємством "Розрахунковий центр послуг".

В підготовчому засіданні 10.09.2019 сторони заявили письмове клопотання про закінчення підготовчого засідання та початок розгляду справи по суті. В зв`язку з цим, відповідно до ч. 6 ст. 183 ГПК України суд закрив підготовче провадження та розпочав розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 10.09.2019 судом оголошено перерву до 02.10.2019.

В судовому засіданні 02.10.2019 судом оголошено перерву до 10.10.2019.

Відповідачі у відзивах позов заперечують, посилаючись на його необґрунтованість.

Під час розгляду справи по суті представник позивача наполягає на задоволенні позову у повному обсязі, представники відповідачів проти позову заперечують.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018 до позивача надійшло колективне звернення громадян - мешканців м. Карлівки Карлівського району Полтавської області, які проживають у будинках: по АДРЕСА_3 . Полтавський шлях АДРЕСА_4 , по АДРЕСА_1 полку АДРЕСА_5 , щодо порушення Комунальним підприємством «Карлівка новатор» їх законних прав.

На підтвердження вказаних звернень позивачем надано незасвідчені копії звернень мешканців буд. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , звернення мешканки буд АДРЕСА_6 АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , а також звернення мешканця буд АДРЕСА_5 полку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 .

У заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач зазначив, що він не має можливості засвідчити копії звернень громадян, оскільки засвідчення копій здійснюється з оригіналів.

При цьому позивач не навів пояснень щодо причин відсутності у нього оригіналів звернень громадян, з врахуванням того, що вказані звернення адресовані начальнику Головного упралвння Держпродспоживслужби в Полтавській області Пікулю Г.І.

Згідно абзаців 1, 2 підпункту 7 пункту 4 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 04.08.2017 № 647, Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів: перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг.

У п.п. 10 п. 6 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, зазначено, що позивач має право здійснювати заходи державного нагляду (контролю) відповідно закону.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що підставою здійснення позапланових заходів державного контролю є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політика відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповіді державного колегіального органу.

Листом від 16.11.2018 позивач звернувся до Держпродспоживслужби задля отримання погодження на проведення позапланового заходу перевірки відповідача (копія листа - в матеріалах справи).

17.12.2018 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України надано погодження позивачу на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо відповідача в частині захисту прав споживачів.

Згідно наказу позивача від 08.01.2019 № 35-ОД (копія наказу - в матеріалах справи) 16.01.2019 позивачем проведена позапланова перевірка відповідача з питання дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів, якості продукції, додержання обов`язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, на дотримання Закону України «Про захист прав споживачів» та інших нормативних та нормативно-правових актів в межах наданих повноважень у відповідності до ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів».

Позивач стверджує, що всі документи, які вимагає закон, були пред`явлені та надані відповідачу, що підтверджується також тим, що відповідач допустив позивача до здійснення заходу державного нагляду (контролю) та відміткою на направленні.

Позивач зазначає, що під час перевірки ним встановлено наступні факти.

Пунктом 1 рішення Виконавчого комітету Карлівської міської ради від 21.03.2018 № 40 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків» (далі - Рішення № 40) затверджено протокол № 1 засідання конкурсної комісії з призначення управителя багатоквартирного будинку у місті Карлівка від 05.03.2018.

Управителем багатоквартирних будинків у місті Карлівка, у тому числі за адресою: вул. Полтавський шлях АДРЕСА_2 , призначено Комунальне підприємство «Карлівка новатор», що зазначено у п. 2 Рішення № 40.

Відповідно до п. 3 Рішення № 40 затверджено форму договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Карлівка.

Також вирішено уповноважити міського голову Карлівської міської ради Наконечного Олександра Сергійовича на підписання договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком у м. Карлівка від імені співвласників багатоквартирних будинків (п. 4 Рішення № 40).

Перевіркою встановлено, що Карлівський міський голова ОСОБА_7 уклав договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Карлівка від імені співвласників багатоквартирних будинків від 23.03.2018 № 44 за адресою: вул. Полтавський шлях, 165 (далі - Договір).

У абз. 2 ч. 5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя.

Згідно п.п. 6 п. 7 Договору управитель зобов`язаний протягом одного місяця після підписання договору (змін, доповнень до нього) надати під розписку або надіслати рекомендованим листом кожному співвласникові копію цього Договору (змін, доповнень до нього), завірену підписом і печаткою управителя.

Позивач стверджує, що на момент проведення позапланового заходу ним встановлено, що п.п. 6 п. 7 Договору відповідачем не виконано. Отже, перевіркою встановлено, що відповідач не проінформував співвласників багатоквартирних будинків за адресою: вул. Полтавський шлях, 165 у м. Карлівці про призначення управителя, перелік складових послуги з управління будинком та її ціну.

Таким чином, на думку позивача відповідач порушив ч. 5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та п.п. 6 п. 7 Договору.

За абз. 1 ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Відповідно до абз. 9 ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

16.01.2019 посадовими особами позивача складено Акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту споживачів № 000003 (далі - Акт). У вказаному Акті керівник відповідача зазначив про відсутність зауважень до перевіряючих, що на думку позивача свідчить про те, що відповідач погодився з описом виявлених порушень та підтвердив їх наявність.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень виявлених під час здійснення заходу.

У ч. 8 ст. 7 Закону визначено, що припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів" також передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, тому числі давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів.

На підставі результатів перевірки та з метою припинення порушень законодавства про захист прав споживачів відповідачу складено припис до Акту від 16.01.2019 № 000001.

Вказаним приписом відповідача зобов`язано усунути порушення, що зазначені в Акті, у тому числі виконати умови, зазначені в Договорі № 17 від 23.09.2018 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та зобов`язано повідомити позивача про виконання припису письмово до 29.01.2019.

Відповідач отримав припис 16.01.2019, що підтверджується підписом керівника відповідача на приписі.

На виконання припису відповідач надав позивачу лист від 28.01.2019 № 24, у якому зазначив про проведену ним роботу по врученню копії Договору під розписку кожному співвласнику.

Також позивач зазначає, що у колективному зверненні громадяни також скаржаться на високу ціну послуг з управління багатоквартирними будинками.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.

Проте, позивач вказує, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору, що зазначено у п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону.

У абз. 1 ч. 4. ст. 18 Закону зазначено, що перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним, що передбачено у ч. 5 ст. 18 Закону.

Позивач стверджує, що споживачі не мали реальної можливості ознайомитися з умовами договору перед його укладенням, у тому числі з переліком складових послуги з управління будинком та її ціною.

За ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Позивач зазначає, що з поданого мешканцями житлових будинків колективного звернення, договір від 23.03.2018 № 44 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Карлівці не відповідає їх внутрішній волі, що є підставою для визнання спірного Договору недійсним.

Крім цього, позивач зазначає, що захист прав споживачів житлово-комунальних послуг здійснюється уповноваженим центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, що передбачено у абз. 3 ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що peaлізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди, що зазначено у ч. 3 ст. 5 Закону України «Про за прав споживачів».

Згідно п. 10 ч. І ст. 26 вказаного Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право подавати до суду позови щодо захисту прав споживачів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі № 440/687/19 позивачу роз`яснено, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

В зв`язку з цим, позивач звернувся до Господарського суду Полтавської області та просить суд визнати несправедливим та недійсним договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Карлівка від 23 березня 2018 року № 44, укладений між Комунальним підприємством «Карлівка новатор» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Полтавський шлях, 165 з моменту укладення.

Відповідач-1 у відзиві позов заперечує, посилаючись на наступні обставини.

Так, КП "Карлівка Новатор" стверджує, що на момент обрання відповідача управителем заборгованість населення за послуги з утримання будинків станом на 30.04.2018 становила 472257 грн., а в будинку за адресою: АДРЕСА_1 шлях АДРЕСА_2 від якого надійшло звернення становила 14206,09 грн. На підтвердження вказаного відповідачем надано власну довідку.

Згідно програмного забезпечення «Ком Облік» по комунальному обліку населення, станом на 30.04.18 кількість споживачів послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій серед населення становив 2323 абонентів (довідка № 188 від 11.06.2019).

Вартість одного рекомендованого листа, згідно Рішення № 414 від 07.08.2018 Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері зв`язку коштувало близько 15 грн., таким чином вартість листів коштувала б близько 34840 без урахування витрат на копіювання, папір та копіювальні пристрої.

В розрахунку ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком та переліку складових послуг не закладені витрати на рекомендовані листи.

Відповідач-1 зазначає, що внаслідок вказаних обставин він не мав об`єктивної та фінансової можливості у повному обсязі у визначений в договорі місячний строк надіслати рекомендованим листом кожному співвласникові копію Договору, завірену підписом і печаткою управителя.

Оскільки у п. 21 Договору передбачена також інша можливість доведення до відома співласників інформації, пов`язаної з його виконанням, відповідачем-1 було вжито усіх можливих заходів, щодо інформування співвласників, а саме:

- було доведено до відома співвласників багатоквартирних будинків інформацію про умови договору та управителя, з яким укладено договір, шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Карлівської міської ради (http://karlivka-mrada.gov.ua/kp-karlivka-novator-14-21-38-27-04-2017/); І

- розміщено відповідне оголошення в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них, що містить інформацію про повне найменування управителя, його контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги та засоби зв`язку. І

Крім того, відповідач-1 зазначає, що на виконання припису Позивача № 000001 від 16.01.2019 було виконано зобов`язання щодо усунення недоліків шляхом вручення під розписку кожному співвласнику примірника Договору завіреного підписами і печаткою управителя.

Щодо, колективного звернення з приводу високої ціни на послуги з управління будинку та визнання несправедливим та недійсним Договору відповідач-1 повідомив, що КП "Карлівка Новатор" було призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Карлівці відповідно до рішення Виконкому Карлівської міської ради № 40 від 21.03.2018.

30.08.2017 Виконкомом Карлівської міської ради затверджено Положення про конкурсну Комісію щодо призначення управителя з управління багатоквартирним будинком та склад конкурсної комісії.

19.02.2018 конкурсній комісії з призначення управителя багатоквартирного будинку відповідачем-1 подано заяву на участь у конкурсі з призначення управителя багатоквартирного будинку. Перелік конкурсної документації для проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків в м. Карлівка був затверджений рішенням виконкому Карлівської міської ради № 9 від 31 січня 2018 року.

05.03.2018 на конкурсних засадах виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій було обрано КП «Карлівка Новатор» (протокол конкурсної комісії з призначення управителя багатоквартирного будинку у місті Карлівка № 1).

01.07.2015 набрав чинності Закон України від 14.05.2015 № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон).

Частинами 4, 5 ст. 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону встановлено, що до визначення співвласниками багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, форми управління багатоквартирним будинком, але не більше одного року із дня набрання чинності цим Законом, послуги з утримання такого будинку надає суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоквартирному будинку до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.

У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Відповідно до п. 4 Рішення Карлівської міської ради від 29.12.2016 «Про затвердження передавального акту та вирішення організаційних питань діяльності комунальних підприємств» відповідача було зобов`язано розробити економічно-обгрунтований тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території, використовуючи тариф 2012 року, яким в своїй діяльності керувалося Карлівське ВУЖКГ.

Відповідач-1 зазначає, що на виконання даного пункту рішення та внаслідок значного зростання відсотка основних складових тарифу (електроенергії, паливо-мастильних матеріалів та інших матеріалів, мінімальної заробітної плати, витрати на зв`язок, транспортні послуги, канцелярські товари тощо), необхідних для належної організації та надання послуг з управління багатоквартирними будинками відповідачем-1 було укладено угоду з ДП «Розрахунковий центр послуг» щодо коригування рівня економічно обґрунтованих планових витрат на утримання будинків та прибудинкових територій в м. Карлівка на 2018 рік.

Відповідно до висновку ДП «Розрахунковий центр послуг» щодо коригування рівня економічно обґрунтованих планових витрат на утримання будинків та прибудинкових територій в м. Карлівка на 2018 рік відповідачем-1 було проведено коригування тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Враховуючи викладене, відповідач-1 вважає, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком є обґрунтованою.

Також відповідач-1 зазначає, що за обставин призначення його управителем за результатами конкурсу, розмір винагороди управителя, який входить у ціну послуги управління, не підлягає обов`язковому погодженню між сторонами договору про надання послуг з управління.

На підставі викладеного відповідач-1 вважає, що ціна послуги на управління багатоквартирним будинком є справедливою та не суперечить інтересам сторін, отже підстави для визнання Договору несправедливим відсутні.

Відповідач-2 у відзиві позов заперечує, посилаючись на його необґрунтованість.

Зокрема, відповідач-2 зазначає, що відповідачем-1 було належним чином повідомлено співвласників житлових будинків про умови договору та управителя, з яким укладено договір, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті Карлівської міської ради, а також на дошці оголошень біля будинку. Також на виконання припису позивача відповідачем-1 було вручено Договір під розписку кожному співвласнику.

Крім цього відповідач-2 зазначає, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком була визначена за результатми конкурсу з призначення управителя на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

За статтею 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, тобто, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Позивач просить суд визнати несправедливим та недійсним з моменту укладення договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Карлівка від 23.03.2018 № 44, укладений між КП "Карлівка Новатор" та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в особі міського голови Карлівської міської ради Наконечного О.С.

Відповідно до статті 125 Конституції України, статей 17, 18, 22 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" система судів загальної юрисдикції в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності; суди загальної юрисдикції спеціалізуються, зокрема, на розгляді господарських справ, при цьому місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Статтею 2 Господарського кодексу України споживачів віднесено до учасників відносин у сфері господарювання, що, однак, не є тотожнім статусу суб`єктів господарської діяльності (що здійснюється суб`єктами господарювання у розумінні статті 55 Господарського кодексу України) та учасників господарських правовідносин, які в силу приписів статті 3 Господарського кодексу України виникають саме між суб`єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності, між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю, між суб`єктом господарювання та його структурними підрозділами чи між структурними підрозділами суб`єкта господарювання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Крім передбаченої наведеною статтею предметної юрисдикції спорів, ч. ч. 1-3 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право подавати до суду позови щодо захисту прав споживачів.

Судом встановлено, що позивач у позовній заяві посилається на здійснення ним перевірки дотримання відповідачем-1 вимог законодавства про захист прав споживачів за колективним зверненням мешканців багатоквартирних будинків.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12 травня 1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон № 1023-XII). Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

В даному випадку позивачем подано позов про визнання несправедливим та недійним Договору, у якому він не є стороною, права та інтереси позивача не порушені.

Судом встановлено, що позивачем подано позов в інтересах споживача - фізичної особи ОСОБА_5 , хоча в позовній заяві про це не зазначено.

Здійснення у даному випадку представництва за законом не змінює природу спірних правовідносин. Стороною такого спору, а не стороною судового процесу є споживач у розумінні ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів".

Таким чином, аналіз суб`єктного складу спору та природи спірних правовідносин свідчить про непідвідомчість даного спору господарським судам України.

Враховуючи вищевикладене, судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження.

Отже, позивачем не доведено, що умови спірного Договору чи порушення порядку його укладення якимось чином порушують його права чи законні інтереси.

В зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

При прийняті рішення судом врахована судова практика з розгляду справ про захист прав споживачів (Лист ВСУ від 01.02.13).

При цьому, судом не досліджується наявність чи відсутність конкретних підстав для визнання Договору несправедливим та недійсним.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача у повному обсязі та не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до Комунального підприємства "Карлівка Новатор" про визнання несправедливим та недійсним договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Карлівка від 23.03.2018 № 44 відмовити повністю.

2. У позові Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до Карлівської міської ради про визнання несправедливим та недійсним договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком у м. Карлівка від 23.03.2018 № 44 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 17.10.2019.

Суддя О.С. Семчук