ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 року м.Дніпро Справа № 904/2478/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Кузнецової І.Л., Кощеєва І.М.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: В`юнченко О.А., довіреність №2767 від 06.06.2019 р., представник;

від відповідача: Молчанова А.В., ордер №0096/013 від 07.10.2019 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2019 року ( суддя Бондарєв Е.М.) у справі № 904/2478/19

за позовом Нікопольської міської ради (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" (49087, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 26)

про стягнення 230 994,95 грн. за фактичне користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Нікопольська міська рада звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" із позовом про стягнення 230 994,95 грн. за фактичне користування земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2019 року у справі №904/2478/19 позовні вимоги Нікопольської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" про стягнення 230 994,95 грн. за фактичне користування земельною ділянкою задоволено повністю.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" (49087, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 26, ідентифікаційний код 39414306) на користь Нікопольської міської ради (53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3, ідентифікаційний код 37338501, р/р НОМЕР_1 , одержувач УК в м. Нікополь, МФО 899998, , код платежу 24062200) 230 994,95 грн. за фактичне користування земельною ділянкою.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, які господарський суд визнав встановленими, просив скасувати постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2019 року по справі № 904/2478/19 та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог Нікопольської міської ради відмовити повністю.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не з`ясував чи є спірна земельна ділянка у користуванні відповідача, чи є спірна земельна ділянка сформованим об`єктом цивільних прав, за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти.

На думку апелянта, позивачем самостійно визначено розмір зобов`язання шляхом надуманого розміру земельної ділянки та подальшого арифметичного розрахунку. При цьому позивачем не зазначено, та не надано жодного доказу чи розроблялася, погоджувалася та затверджувалася нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки у визначеному законодавством порядку.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2019 у справі № 904/2478/19 та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2019 року у справі № 904/2478/19, розгляд призначено на 07.10.2019 колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач); судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у позові.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за Товариством з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" зареєстрована нежитлова будівля по вул. Довгалівська, 2-В у м. Нікополі на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, прирельсовий склад, Т, загальною площею 584 кв.м., серія та номер: 30308409, виданий 02.12.2014, видавник: Реєстраційна служба Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (частка власності: 1/1).

Рішенням Нікопольської міської ради від 31.10.2018 №25-41/VІІ, Товариству з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відновлення земельної ділянки в оренду за фактичним розміщенням нежитлової будівлі на вул. Довгалівська, 2-В у м. Нікополі намічуваною площею 0,2895 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код згідно КВЦПЗ 03.07). Товариству з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у суб`єктів господарювання, які отримали кваліфікаційні сертифікати на проведення землевпорядних робі та внесені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників відповідно до закону.

За інформацією Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області (листи від 08.10.2018 № 460/9/04-07-07-13/1 та від 26.12.2018 № 82593/04-36-58-06-22 станом на 01.12.2018) Товариством з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" за земельну ділянку на вул. Довгалівській, 2-В: задекларовано у 2016 - 0 грн., сплачено - 0 грн.; задекларовано у 2017 - 0 грн., сплачено - 0 грн.; задекларовано у 2018 станом на 01.12.2018 - 0 грн., сплачено - 0 грн.

Згідно акту обстеження земельної ділянки в місті Нікополі від 19.11.2018 з метою здійснення контролю за додержанням земельного законодавства та обстеження земельної ділянки комунальної власності, а також враховуючи рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 12.09.2018 №687, 19.11.2018 робочою групою було здійснено вихід на місцевість та обстежено земельну ділянку за адресою: м. Нікополь АДРЕСА_1 . Довгалівська, буд. 2-в. Відповідно до наявної інформації - правовстановлюючі документи (договір оренди землі, акт постійного користування, тощо) на земельну ділянку за вказаною адресою відсутні. Обстеження земельної ділянки здійснено 19.11.201 в період з 15:10 год. до 15:25 год.

В результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка огороджена цегляним парканом, біля в`їзду розміщені металеві ворота, вільного доступу на територію немає. На земельній ділянці розташована одноповерхова нежитлова будівля (зачинена) розмірами близько 20 х 25 м. (складське приміщення, ангар тощо) та невеличкий будиночок (сторожка тощо). На час обстеження на території ніякої діяльності не велося, будь-які особи (робітники, охорона) відсутні. Крім вказаних будівель на території нічого не зберігається (будматеріали, транспорт, обладнання тощо). Земельна ділянка бур`янами, сміттям не захаращена. До акту додаються витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, фотоматеріали, роздруківка картографічних даних.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" із позовом про стягнення 230 994,95 грн. за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів на право користування, позивач Нікопольська міська рада посилався на те, що відповідач як фактичний користувач земельної ділянки (м. Нікополь, вул. Довгалівська, 2-В, площею 0,2895 га), без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею (за період з 01.05.2016 по 30.11.2018), а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст.1212 Цивільного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є власником нерухомого майна, яке розташоване на спірній земельній ділянці, проте не вчинив відповідних дій, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на користування земельною ділянкою, на якій розташоване дане нерухоме майно. Оскільки відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, то він зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, прирельсовий склад, Т, загальною площею 584 кв.м., серія та номер: 30308409, виданий 02.12.2014, видавник: Реєстраційна служба Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (частка власності: 1/1), є власником нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_2 .

Зважаючи на положення статті 125 Земельного кодексу України, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Тому з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під такими будівлями.

Проте, у порушення вимог діючого законодавства, відповідач, як власник нерухомого майна, не здійснив дій щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідач не є власником і постійним землекористувачем означеної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. При цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

За змістом статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач з 25.11.2014 року, та у спірному періоді, був власником нежитлової будівлі, яка розташована на спірній земельній ділянці.

Відтак, з часу виникнення права власності на це нерухоме майно у відповідача виник обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на відповідну земельну ділянку, на якій розташовано нерухоме майно.

Разом із цим матеріалами справи підтверджено, що в період з 01.05.2016 по 30.11.2018 відповідач не мав правовстановлюючих документів, які б підтверджували речове право на використання означеної земельної ділянки. Земельного податку та орендної плати за користування земельною ділянкою не сплачував.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт в частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

З даного приводу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 №629/4628/16-ц (провадження №14-77цс18), дійшла висновку, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Оскільки відповідач, як власник об`єктів нерухомого майна, користувався земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, за відсутності оформленого відповідно до вимог чинного законодавства права користування земельною ділянкою, не сплачуючи орендну плату, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, тобто орендну плату, тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 10.04.2019 № 294 затверджено акт комісії від 01.03.2019 з визначення та відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі у сумі 230 994,95 грн., які не сплачені відповідачем у добровільному порядку, а тому суд дійшов правильного висновку про задоволенні позову.

При цьому, колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта про відсутність сформованої земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, оскільки саме формування земельної ділянки, присвоєння їй кадастрового номеру є необхідною умовою для укладення договору оренди, і самі ці дії не були здійсненні відповідачем своєчасно, що і позбавило позивача можливості отримувати грошові кошти.

Посилання відповідача на те, що судом не враховано той факт, що відповідач не використовував земельну ділянку, є безпідставними, оскільки здійснення чи не здійснення господарської діяльності не є обставиною, яку звільнює особу від оплати за користування земельною ділянкою.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що позивачем самостійно визначено розмір зобов`язання шляхом надуманого розміру земельної ділянки та подальшого арифметичного розрахунку через те, що позивачем не надано жодного доказу чи розроблялася, погоджувалася та затверджувалася нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки у визначеному законодавством порядку.

Так, за інформацією міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 20.12.2018 № 697/120-18, згідно технічної документації про нормативну грошову оцінку земель м. Нікополя, проведену у 2008 році ПП "Лада" та затверджену рішенням сесії Нікопольської міської ради від 01.08.2008 за № 40-28/V, введена в дію з 01.01.2009 рішенням сесії Нікопольської міської ради віл 24.10.2008 №2-31/V, на земельну ділянку на вул. Довгалівська, 2-В площею 0,2895 га: базова вартість 1 кв.м. складає 107,01 грн., економіко-планувальна зона: 29, коефіцієнт Км2: 1,74, сукупний коефіцієнт Км3 у межах економіко-планувальної зони: 0,97. Кумулятивний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель міста Нікополя станом на 01.01.2018 складає 2,315.

Згідно технічної документації про нормативну грошову оцінку земель м. Нікополя, проведену у 2008 році ПП "Лада" та затверджену рішенням сесії Нікопольської міської ради від 01.08.2008 за № 40-28/V, введена в дію з 01.01.2009 рішенням сесії Нікопольської міської ради від 24.10.2008 № 2-31/V, Кф для земельної ділянки на АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 площею 0,2895 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код згідно КВЦПЗ - 03.07) становить: 2,5.

Грошова оцінка 1 м2 земельної ділянки на вул. Довгалівська, 2-В "для будівництва та обслуговування будівель торгівлі" (код згідно КВЦПЗ - 03.07) з урахуванням коефіцієнтів Км2, Км3 економіко-планувальної зони, та коефіцієнту Кф, становить: 107,01 х 1,74 х 0,97 х 2,5 = 451,53 грн/м2. Грошова оцінка земельної ділянки площею 2895 м (0,2895 га) складає: 451,53 x 2895 = 1307 179,35 грн.

Згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 № 22-28-0.22-125/2-19 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель", коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Кумулятивний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у м. Нікополі становить: 2016 рік - 2,18, 2017 рік - 2,315, 2018 рік - 2,315.

Таким чином, вказані відомості надані повноважним на те органом відповідним відрозділом Держгеокадастру, а тому мають доказову силу і спростовують доводи апелянта.

Щодо площі земельної ділянки , визначеної у розрахунку позивача у 0,2895 га, то ця площа зазначена у заяві відповідача від 23.08.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у схемі розміщення земельної ділянки, рішенні Нікопольської міської ради від 31.10.2018 року № 25-41, листі Держгеокадастру від 20.12.2018 року.

При цьому, доводи апелянта про те, що за основу розрахунку необхідно було брати площу нерухомості, є безпідставним, оскільки для обслуговування нерухомого майна необхідна прилегла територія, яку сам відповідач і визначив у своїх заявах.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме: акту обстеження земельної ділянки, фототаблиці до акту, схеми розміщення земельної ділянки, відповідачем огорожена саме така площа земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна, що не спростовано відповідачем.

Розрахунок розміру доходу, одержаного відповідачем за користування земельною ділянкою територіальної громади м. Нікополя здійснено позивачем виходячи з 3% нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки з урахуванням ставки річної орендної плати за спірний період, та відповідних коефіціентів на загальну суму 230 994,95 грн. за відповідний період.

Відповідач не спростував вказаний розрахунок розміру доходу та не надав контрозрахунок іншого розміру орендної плати.

Інші доводи апелянта є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ "Придніпровська трубна компанія" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2019 року у справі № 904/2478/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10.10.2019року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв