ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.2019 Справа № 45/73б

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Пузіковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовною заявою: Закритого акціонерного товариства "Строительно-монтажный трест "Металлургстрой" (ідентифікаційний код 01237307, місцезнаходження: 87535, Донецька область, м. Маріуполь, проспект В.Карпова, буд. 80) в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Карауш Ю.В.,

до відповідача: Регіонального відділення Фону державного майна України по Донецькій області (ідентифікаційний код 13511245, місцезнаходження: 61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1),

про визнання права власності, -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Зучек Є.Н. - за довіреністю від 02.07.2019 № 18,-

СУТЬ СПОРУ:

Ліквідатор Закритого акціонерного товариства Строительно-монтажный трест Металлургстрой арбітражний керуючий Карауш Юлія Вікторівна звернулась до господарського суду Донецької області з позовною заявою №02-34-19/161 від 12.08.19р. до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про визнання права власності на нежитлову будівлю загальною площею 716,2 кв.м., а також на нежилі приміщення 1-17 А-4, А/п, Б-2, В-1, Г-1 загальною площею 5562,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 за ЗАТ Строительно-монтажный трест Металлургстрой ().

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неможливість отримання дублікату правовстановлюючого документа на право власності, а саме Договір купівлі-продажу №570, зареєстрований за № 1-2498 від 08.07.1994 р. на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 27.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 45/73б; визначено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 24.09.2019; визначено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов`язковою.

Вказана ухвала суду отримана позивачем 04.09.2019, відповідачем - 30.08.2019, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

В судове засідання, що відбулось 24.09.2019, позивач та відповідач своїх представників не направили.

Від позивача заяви про зміну предмету чи підстав позову, збільшення чи зменшення позовних вимог, відмови від позову та/або додаткових доказів - не надходило.

На час судового засідання від Регіонального відділення Фону державного майна України по Донецькій області відзив на позовну заяву не надійшов.

Ухвалою суду від 24.09. 2019 закрито підготовче провадження у справі №45/73б; призначено розгляд справи по суті на 15.10.2019; явка представників сторін визнана не обов`язковою.

02.10.2019 від відповідача до канцелярії суду надійшли пояснення б/н, б/д на позов (вх.№19931/19) про визнання права власності, в яких зазначає, що Регіональне відділення не оспорює та не висловлювало свого відношення стосовно права власності на нежитлову будівлю загальною площею 716,2 кв.м,також на нежитлові приміщення 1-17 А-4, А/п, Б-2, В-1, Г-1 загальноюплощею 5562,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, відповідач стверджує про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Закритого акціонерного товариства "Строительно-мантажный трест "Металургстрой".

В судове засідання, що відбулось 15.10.2019, позивач свого представника не направив, надав клопотання про розгляд справи без участі його представника. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, з підстав викладених у письмових поясненнях б/н, б/д (вх.№19931/19 від 02.10.2019).

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

З огляду на те, що явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в цьому судовому засіданні без участі представника позивача за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.1994 р. між Закритим акціонерним товариством «Строительно-монтажный трест «Металлургстрой» (далі - Покупець, Позивач) та Донецьким регіональним відділенням Фонду Державного майна України (далі Продавець, Відповідач) було укладено договір № 570 купівлі-продажу майна Орендного підприємства Строительно-монтажный трест «Металлургстрой».

За умовами цього договору, Продавець продає, а Покупець купує майно комплексу орендного підприємтсва "Строительно-монтажный трест "Металлургстрой", яке розташоване за адресою: 341003. м.Маріуполь Донецької області, Донецьке шосе. 3.

Вказаний договір купілі-продажу підписано уповноваженими представниками сторін, скріплено їх печатками, посвідчено 08.07.1994 року завідуючою Третьою Маріупольською державною нотаріальною конторою Костецькою Н.Г. та зареєстрований в реєстрі за номером 1-2498.

Згідно витягу Маріупольського бюро технічної інвентаризації № 1984150 від 13.11.2003 (серія ВАА № 471495) про реєстацію права власності на нерухоме майно, власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 область АДРЕСА_1 .80, прим. АДРЕСА_4 17, А-4, А/п, Б-2, В-1, Г-1 є Будівельно-монтажний трест «Металургбуд», Закрите акціонерне товариство. Підстава договір купівлі-продажу 1-2498 від 08.07.1994, частка власності 1/1, реєстраційний номер 3439380, номер запису 566 в книзі 2.

Згідно витягу Маріупольського бюро технічної інвентаризації № 1143097 від 01.08.2003 (серія ВАА № 469267) про реєстацію права власності на нерухоме майно, власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , є Будівельно-монтажний трест «Металургбуд» Закрите акціонерне товариство. Підстава договір купівлі-продажу 1-2498 від 08.07.1994, частка власності 1/1, реєстраційний номер 2098984, номер запису 401 в книзі 1.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 177131297 від 27.05.2019 р., в реєстрі наявний запис про право власності за ЗАТ «Строительно-монтажный трест «Металлургстрой» на нежитлову будівлю загальною площею 716,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Підставою права власності значиться Договір купівлі-продажу № 1-2498 від 08.07.1994 р., зареєстрований Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою.

Також згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 177131445 від 27.05.2019 р., в реєстрі також наявний запис про право власності ЗАТ «Строительно-монтажній трест «Металлургстрой» на нежиле приміщення загальною площею 5562,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , приміщення 1-17 А-4, А/п, Б-2, В-1, ОСОБА_1 -1. Підставою права власності також є Договір купівлі-продажу № 1-2498 від 08.07.1994 р., зареєстрований Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою.

В провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа №45/73б про банкрутство Закритого акціонерного товариства Строительно-монтажный трест Металлургстрой ().

Постановою Господарського суду Донецької області від 20.01.2011 у справі 45/73б визнано банкрутом Закрите акціонерне товариство „Строительно-монтажный трест „Металлургстрой, що зареєстроване за адресою: ( АДРЕСА_3 м.Маріуполь, вул.Карпова,80, ЄДРПОУ 01237307). Відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора.

На теперішній час ліквідаційна процедура боржника триває.

Ухвалою від 07.05.2019 призначено ліквідатором у справі №45/73б про банкрутство Закритого акціонерного товариства Строительно-монтажный трест Металлургстрой м.Маріуполь Донецька область () арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну (ІПН НОМЕР_1 , свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1051 від 11.07.13р., адреса: АДРЕСА_5 136).

В ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором боржника було встановлено, що ЗАТ Строительно-монтажный трест Металлургстрой є власником нерухомого майна, загальною площею 5562,6 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого третьою Маріупольською державною нотаріальною конторою за № 102498 від 08.07.1994р., але оригінал відповідного документу про право власності банкрута на зазначене нерухоме майно ліквідатору ЗАТ Строительно-монтажный трест Металлургстрой не передано, що зумовило звернення ліквідатора боржника до Третьої маріупольської нотаріальної контори з листом № 02-34-19/131 від 27.06.2019 щодо видачі дублікату такого договору купівлі-продажу майна.

Згідно відповіді Третьої маріупольської нотаріальної контори № 2027/01-16 від 08.07.2019, ліквідатора ЗАТ Строительно-монтажный трест Металлургстрой повідомлено про неможливість надати дублікат договору купівлі-продажу, посвідченого третьою Маріупольською державною нотаріальною конторою за № 102498 від 08.07.1994р., у зв`язку з передачею справ по 1996 рік включно на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який розташовано у м. Донецьку, вул. Нижнєудинська 3 - територія, яка на теперішній час не підконтрольна українській владі, тому доступ до відповідних документів відсутній.

Посилаючись на положення ст.392 Цивільного кодексу України та те, що отримати дублікат правовстановлюючого документа на право власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу, посвідченого третьою Маріупольською державною нотаріальною конторою за № 102498 від 08.07.1994р.), є неможливим, ліквідатор ЗАТ Строительно-монтажный трест Металлургстрой звернувся до господарського суду Донецької області з позовом, що розглядається.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб`єктивних прав є звернення до суду.

Обов`язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим та підтвердженим.

Зі змісту ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України вбачається можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача суб`єктивного права чи інтересу, порушення такого права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність наявному порушенню і відповідність законодавству) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого з означених елементів доказування для позивача зумовлює відмову у задоволені позову.

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Предметом даного господарського спору є позовні вимоги Закритого акціонерного товариства "Строительно-монтажный трест "Металлургстрой" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Карауш Ю.В. про визнання права власності на нежитлову будівлю загальною площею 716,2 кв.м., а також на нежилі приміщення 1-17 А-4, А/п, Б-2, В-1, Г-1 загальною площею 5562,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі ст. 392 ЦК України, які обґрунтовані втратою документів, що підтверджують право власності позивача на об`єкти нерухомості, та необхідністю в отриманні повторно документа дубліката для нотаріального вчинення правочинів з вказаним нерухомим майном, незважаючи на наявність реєстрації вищевказаного об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Визначаючи предмет позову, як спосіб захисту права чи інтересу, важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 Цивільного кодексу України, за приписами якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За приписами процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Тобто, учасники справи - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник).

Відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Варто зазначити про те, що в разі втрати правовстановлюючого документа позивач звертається до суду, як правило, у зв`язку з неможливістю реалізації ним свого права власності. У таких випадках суб`єктивне право власності іншими особами не порушується, однак, відповідачами в таких справах є особи, які не визнають належності на праві власності майна позивачу у зв`язку з відсутністю у нього відповідного документа, про що також звернуто увагу Верховного Суду України (Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ; визнання права власності в порядку ст. 392 ЦК України).

Як зазначає відповідач в поясненнях на позовну заяву, він не ставить під сумнів наявність права власника на означене нерухоме майно, не вбачається наявності факту відмови, невизнання або його оспорювання, за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на підтвердження такого права. Позов також не містить жодної вимоги до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до інформаційної довідки №177131445 від 27.05.2019 відомості про об`єкт нерухомого майна позивача внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: реєстраційний номер майна 3439380; адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 , приміщення 1-17 АДРЕСА_6 -4, А/п, АДРЕСА_7 -2, В-1, Г-1, загальна площа 5562,6 кв.м; дата прийняття рішення про державну реєстрацію та внесення запису 13.11.2003; назва власника: Закрите акціонерне товариство "Будівельно-монтажний трест "Металургбуд"; на підставі договору купівлі-продажу, засвідчений третьою Маріупольською державною нотаріальною конторою, запис №1-2498, від 08.07.1994.

Відповідно до інформаційної довідки №177131297 від 27.05.2019 відомості про об`єкт нерухомого майна позивача внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:реєстраційний номер майна 2098984; адреса нерухомого майна: АДРЕСА_3 , загальна площа 716,2 кв.м; дата прийняття рішення про державну реєстрацію та внесення запису 01.08.2003; назва власника: Закрите акціонерне товариство "Будівельно-монтажний трест "Металургбуд"; на підставі договору купівлі-продажу, засвідчений третьою Маріупольською державною нотаріальною конторою, запис №1-2498, від 08.07.1994.

Тобто нерухоме майно обліковується на балансі позивача, будь-які обмеження відсутні.

Згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 12 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на поставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

За приписом ч.5 ст. 12 Закону, відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Факт скасування в реєстрі відомостей про зареєстроване право власності Закритого акціонерного товариства "Сторительно-монтажный трест "Металлургстрой" на спірне нерухоме майно з матеріалів справи не вбачається.

Позивачем належним чином не доведено, чому право власності на вказаний об`єкт, не може бути підтверджене (при вчиненні нотаріального правочину) на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як це передбачено абз. 2 п.1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, та чому єдиним документом, який підтверджує право власності позивача на зазначений об`єкт нерухомості, є договір купівлі-продажу нежилого приміщення або його дублікат.

Суд зазначає, що в контексті ст. 392 ЦК України необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними.

Проте, обставин, за якими відповідач не визнає, оспорює факт чи має сумнів щодо належності Закритому акціонерному товариству "Сторительно-монтажный трест "Металлургстрой" спірного нерухомого майна, своїми діями чи бездіяльністю перешкоджає, або зумовлює неможливість реалізації права власності, у тому числі вільно розпоряджатися нерухомим майном, а також відсутності у позивача змоги реалізації своїх прав, зокрема у вчиненні правочину щодо його відчуження за відсутності оригіналу договору купівлі-продажу, або наявності перешкод у цьому, позивачем не доведено, матеріали справи не містять і таких обставин судом не встановлено.

Будь-які докази звернення до відповідача, за наслідками якого можуть мати місце перелічені обставини, суду не представлено. До того ж, не встановлено наявності сумнівів або створення можливості реалізації позивачем свого права власності через відсутність правовстановлюючих документів.

Таким чином, зважаючи на те, що докази порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача в матеріалах справи відсутні, обставини, за якими відповідач не визнає, оспорює факт чи має сумнів щодо належності Закритому акціонерному товариству "Сторительно-монтажный трест "Металлургстрой" спірного нерухомого майна, а також наявність спору між сторонами у сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно не підтверджено, позивачем не доведено, що правовстановлюючі документи саме втрачені, оскільки неможливість повернення документів обумовлена не їх втратою, а відсутністю можливості доступу до місця зберігання таких документів в зв`язку з певними об`єктивними причинами, тому відсутні підстави для застосування положення ст. 392 ЦК України та задоволення позовних вимог.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.86 вказаного кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги приписи чинного законодавства України, встановлені судом обставини та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності у даному випадку порушення свого права відповідачем, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з віднесенням судових витрат на позивача відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили через двадцять днів з моменту проголошення (підписання) і може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 15.10.2019.

Суддя Н.В. Величко