СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2019 р. Справа № 922/2185/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя Слободін М.М.

позивача - прокурор Маматов М.О., посвідчення №053711 від 03.09.2019 року;

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, м. Дергачі (вх. № 2385 Х/1-18)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 року у справі №922/2185/19, постановлену в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Жельне С.Ч.) повний текст якої складено 16.07.2019 року.

за позовом Заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, м. Дергачі

до 1. ОСОБА_1 , м. Харків

2.Головного управління Держгеокадастру у Харківській області,

3.ФГ "Сухини 2", с. Вікторівка

про визнання незаконним та скасування наказу; визнання недійсним договорів та повернення ділянок

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.07.2019 року у справі №922/2185/19 повернуто позовну заяву (вх.№2185/19 від 11.07.2019) заступника керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області разом із доданими до неї документами.

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 року у справі №922/2185/19 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції; судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодувати на користь прокуратури Харківської області за рахунок відповідача.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про наступне.

В оскаржуваному судовому рішенні допущено розширене тлумачення повноважень апарату Держгеокадастру, що є порушенням принципів законності та правової визначеності, та, як наслідок, взагалі може призвести до неможливості захисту інтересів держави в судовому порядку.

Посилається на правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 року у справі №372/2180/15-ц, від 05.02.2019 року у справі №910/7813/18 від 23.05.2018 року, у справі №389/29/17-ц від 11.02.2019 року у справі №183/4638/16 та від 06.02.2019 року у справі №587/430/16-ц.

Оскаржувана ухвала винесена судом при неправильному тлумаченні повноважень центрального органу виконавчої влади під час здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі виходячи із загальної правосуб`єктності юридичної особи публічного права.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2019 року, суддею - доповідачем у даній справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 року апеляційну скаргу керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 року у справі №922/2185/19 залишено без руху; керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області зобов`язано було усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз`яснено керівнику Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

13.08.2019 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№7592), а саме надано докази сплати судового збору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 року у справі; учасникам справи встановлено строк до 13.09.2019 року на протязі якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу; призначено справу до розгляду на 18.09.2019 року о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №115.

17.09.2019 року на адресу суду від 2-го відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№8820), в якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 року у справі, який долучено до матеріалів справи.

17.09.2019 року на адресу суду від 2-го відповідача надійшло клопотання (вх.№8854), в якому останній просить розглядати апеляційну скаргу за відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з урахуванням правової позиції, викладеної у відзиві на апеляційну скаргу; апеляційну скаргу заступника прокурора області залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 року у справі без змін, яке долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 18.09.2019 року враховуючи те, що апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 року у даній справі мотивована непогодженням прокурора з позицією господарського суду першої інстанції щодо того, що заступником керівника Дергачівської місцевої прокуратури в позовній заяві не зазначено орган - Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та крім того не доведено, що вказаний орган, а саме: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру не здійснює або здійснює неналежним чином свої повноваження, при цьому, обставини дотримання прокурором встановленої частинами 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом не залежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті та, що у той же час відповідний уповноважений орган держави (за його наявності), виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження у даній справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2019 року зупинено апеляційне провадження у справі №922/2185/19 до складення Великою Палатою Верховного Суду повного тексту постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

30.09.2019 року на офіційному веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень було оприлюднено повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №587/430/16-ц.

09.10.2019 року на адресу суду від начальника управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Харківської області надійшло клопотання (вх.№9619), в якому останній просить поновити апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.10.2019 року поновлено провадження по розгляду апеляційної скарги керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 року у справі; розгляд скарги призначено на 15.10.2019 року о 10:00 год. у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду за адресою: місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх., зал судового засідання № 115;викликано у судове засідання представників учасників справи.

У судовому засіданні 15.10.2019 року представник позивача просив скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 року у справі та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Представники 1-го, 2-го та 3-го відповідачів в судове засідання 15.10.2019 року не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотному боці ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні про відправлення її копій сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

На підтвердження направлення копії ухвали суду від 10.10.2019 року відповідачам у справі додано витяги з сайту УДППЗ "Укрпошта": № 294, № 324, №308.

Крім того, вказану ухвалу суду від 10.10.2019 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та https://eag.court.gov.ua/sud4875/

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Колегія суддів враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Приписами частини 1 статті 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 1 статті 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Повертаючи позовну заяву місцевий господарський суд виходив з того, що органом уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), який самостійно має право звертатися до суду з метою здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом державної влади та одночасно територіальним підрозділом Держгеокадастру; заступником керівника Дергагачівської місцевої прокуратури в позовній заяві не зазначено орган - Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та крім того не доведено, що вказаний орган, а саме: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру не здійснює або здійснює неналежним чином свої повноваження.

Колегія суддів вважає необґрунтованими зазначені висновки місцевого господарського суду з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що заступник керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та ФГ "Сухини 2" про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 1149-СГ від 19.02.2016 року "Про надання в оренду земельних ділянок" ОСОБА_1 ; визнання недійсним договору оренди землі від 27.04.2016 року, який укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки площею 15,0000 га кадастровий номер :01:002:0465 ; визнання недійсним договору суборенди землі від 21.03.2017 року, який укладений між ОСОБА_1 та ФГ "Сухини 2" щодо суборенди земельної ділянки площею 15,0000 га кадастровий номер :01:002:0465; скасування рішення про державну реєстрацію від 14.05.2016 року № 29599642, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право оренди № 14505213 від 14.05.2016 року про реєстрацію права оренди на земельну ділянку (кадастровий номер :01:002:0465) за ОСОБА_1 ; скасування рішення про державну реєстрацію від 24.03.2017 року № 34430600, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право суборенди № 19613288 від 21.03.2017 року про реєстрацію права суборенди на земельну ділянку номер :01:002:0465) за ФГ "Сухини 2"; зобов`язати ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) повернути державі земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення площею 15,0000 га кадастровий номер :01:002:0465 .

В обґрунтування звернення до суду з відповідним позовом прокурор посилається на те, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області є відповідачем у справі, а одна й та сама особа (орган) не може бути одночасно позивачем і відповідачем за цим же позовом, оскільки це суперечить нормам цивільного законодавства; у спірних правовідносинах відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції, у зв`язку з чим звертаючись із даним позовом прокурор набуває статусу позивача; порушення інтересів держави внаслідок ігнорування сторонами договору встановленого на законодавчому рівні порядку розпорядження земельною ділянкою в силу прагнення отримати земельну ділянку за спрощеною, пільговою процедурою без проведення земельних торгів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, ч.1 ст. 8 зазначеного вище Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

У статті 236 ГПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Так, відповідно до висновків щодо застосування норм права викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №587/430/16-ц від 26.06.2019 року: «прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший, другий і третій частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац другий частини другої статті 45 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року). Аналогічний припис закріплений у частині четвертій статті 56 ЦПК України, чинного з 15 грудня 2017 року.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia(«суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту».

Враховуючи вказані правові висновки Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання щодо повернення позовної заяви, поза увагою господарського суду першої інстанції залишилось з`ясування факту наявності підстав для представництва прокурора за позовом у даній справі та перевірка доводів сторін щодо наявності чи відсутності повноважень Головного управління Держгеокадастру у Харківській області здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах та дійшов передчасного висновку про повернення позову.

Отже, висновок місцевого господарського суду про повернення позовної заяви не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з статтею 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч.3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції, зокрема, ухвали про повернення позовної заяви, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008р.)

Таким чином, аргументи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Telesens Ventures", м.Харків слід задовольнити.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, з передачею справи на розгляд до господарського суду Харківської області.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу керівника Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 року у справі №922/2185/19 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.10.2019 року.

Головуючий суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін

Суддя М.М. Слободін