ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.10.2019 м. ДніпроСправа № 904/2218/19

За позовом Фізичної особи-підприємця Штефан Владислава Олександровича ( АДРЕСА_1 )

до Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, буд. 1)

про тлумачення умов договору оренди земельної ділянки №1406 від 25.12.2006

Суддя Бондарєв Е.М.

за участю секретаря судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: Штефан В.О., паспорт

Від позивача: Лісовий Д.О., довіреність №4465 від 11.07.2017, представник

Від відповідача: Скляр Н.М., довіреність №17/26/4308 від 28.12.2018, представник

Від відповідача: Чабарай К.В., довіреність №17/26/4298 від 28.12.2018, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Штефан Владислав Олександрович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №б/н від 28.05.2019 до Криворізької міської ради про тлумачення умов договору оренди земельної ділянки №1406 від 25.12.2006, який зареєстрованого у Криворізькому відділенні Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" 28.12.2006 за №06.

Також позивач просить суд прийняти позовну заяву до розгляду та здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Позивач керуючись положеннями ст.ст. 213, 628, 637 Цивільного кодексу України вважає, що між сторонами договору відсутнє однакове розуміння його змісту, існує невизначеність і незрозумілість певних частин та пунктів договору, які суперечать один одному, не узгоджуються із положеннями законодавства, що в свою чергу не дає змогу з`ясувати дійсний зміст угоди та її частин, сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони правочину, що свідчить про наявність спору між сторонами.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2019 справу №904/2218/19 розподілена судді Васильєву О.Ю.

Ухвалою суду від 31.05.2019 суддею Васильєвим О.Ю. заявлено про самовідвід від слухання справи та матеріали позовної заяви передані для повторного автоматичного розподілу.

Розпорядженням №863 від 31.05.2019 керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області відповідно до пункту 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи по вх.№4-2289/19 справи №904/2218/19 у зв`язку з задоволення заяви судді Васильєва О.Ю. про самовідвід від розгляду справи.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2019 справу №904/2218/19 розподілена судді Ніколенко М.О.

Суддею Ніколенко М.О. 05.06.2019 подано заяву про самовідвід від розгляду справи №904/2218/19. Ухвалою суду від 05.06.2019 заяву про самовідвід судді Ніколенко М.О. від розгляду справи №904/2218/19 задоволено та матеріали справи передані для повторного автоматичного розподілу.

Розпорядженням №885 від 07.06.2019 керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області відповідно до пункту 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи по вх.№4-2289/19 справи №904/2218/19 у зв`язку з задоволення заяви судді Ніколенко М.О. про самовідвід від розгляду справи.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2019 справу №904/2218/19 розподілена судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №904/2218/19 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.07.2019.

У підготовчому засіданні 02.07.2019 оголошувалась перерва до 17.07.2019.

До суду 04.07.2019 надійшов відзив відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на наступне. Метою тлумачення првочину, який складає права та обов`язки сторін, є з`ясування змісту його окремих частин, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, а тому тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов, а не після його тривалого виконання сторонами (вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.07.2015 у справі №910/24029/13, Верховного Суду у постанові від 14.02.2018 у справі №925/106/17, Вищого господарського суду України - у постановах від 21.12.2016 у справі №910/29573/15, від 24.02.2016 у справі №904/6486/15, від 26.09.2013 у справі №925/137/23-г). Майже через 13 років від початку виконання спірного договору, позивач фактично звертається до суду за роз`ясненням порядку виконання договору, який вже і так тривалий час виконувався сторонами й зобов`язання за яким, а саме - щодо сплати орендної плати до повернення земельної ділянки за актом приймання-передачі орендодавцю, підлягають виконанню і на сьогоднішній день. В той час, як тлумачення умов договору після початку його виконання суперечить приписам ст. 213 Цивільного кодексу України.

Також відповідач наголошує, що після опублікування Рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" в офіційному друкованому виданні Криворізької міської ради - газеті "Червоний гірник", у відповідності до вимог ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації", вказане рішення органу місцевого самоврядування вважається доведеним до відома орендарів. У зв`язку з чим, позивач, у відповідності до принципів добросовісності, розумності та справедливості виконання зобов`язання, повинен був привести свої договірні зобов`язання у відповідність до Рішення №3884, шляхом здійснення розрахунку орендної плати з урахуванням зміненої базової вартості 1 кв.м. земель міста, врахованої при визначенні розміру нормативної грошової оцінки орендованої ним земельної ділянки, та коефіцієнту індексації. Проте, позивач за весь період користування спірною земельною ділянкою, починаючи з 2006 року і по сьогоднішній день, декларує та сплачує податкові зобов`язання з орендної плати з урахуванням вартості спірної земельної ділянки, визначеної на підставі нормативної грошової оцінки земель м. Кривого Рогу за рішенням міської ради від 22.12.2004 №2494 "Про затвердження та застосування грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", яке визнане нечинним Рішенням №3884, тобто ні в якому разі не може застосовуватися позивачем при розрахунку його фінансових зобов`язань.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що строк дії договору з додатковою угодою закінчився 28.12.2012, проте на сьогоднішній день земельна ділянка за актом приймання-передачі не повернута територіальній громаді міста Кривого Рогу та позивач продовжує нею користуватися, при цьому, належним чином не виконує договірні зобов`язання щодо внесення орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою.

Окремо відповідач наголошує, що перебування у провадженні господарських судів справи №904/9718/13 за позовом Криворізької міської ради до ФОП Штефана В.О. про стягнення заборгованості з орендної плати та пені в загальному розмірі 277 801,94 грн., та справи №904/5898/18 за позовом Криворізької міської ради до ФОП Штефана В.О. про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 117 596,52 грн., є достовірним підтвердженням того, що сторони приступили до виконання спірного договору оренди земельної ділянки, що виключає можливість тлумачення такого договору у розумінні ст. 213 Цивільного кодексу України.

Стосовно посилань позивача на те, що дії відповідача суперечать правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, відповідач зауважує на суттєву відмінність обставин цієї справи від обставин існуючого спору, що в свою чергу виключає однакове матеріально-правове та процесуальне регулювання даних правовідносин.

Відповідач наголошує, що договір оренди земельної ділянки від 25.12.2006 (державна реєстрація від 28.12.2006 №06) з додатковою угодою від 24.02.2010 (державна реєстрація від 23.03.2010 №32) не містять незрозумілих слів, понять або термінів, які не дають змоги з`ясувати дійсні наміри орендодавця і орендаря, а справжня воля сторін, обсяг їх прав і обов`язків визначені з достатньою чіткістю, щоб зрозуміти зміст правочину. Відповідач акцентує увагу суду на повній відповідності спірного договору оренди земельної ділянки Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220, та відсутності типового договору оренду земельної ділянки, затвердженого рішенням Криворізької міської ради.

До суду 16.07.2019 позивачем подана уточнена позовна заява відповідно до якої останній просить суд:

- розтлумачити пункти 6, 11, 19, 27 договору оренди земельної ділянки №1406 від 25.12.2006, який зареєстрованого у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", 28 грудня 2006 року за № 06 та інші пункти договору, які стосуються орендної плати, її розміру, її зміни, перегляду та погодження орендної плати, використання земельної ділянки після закінчення строку дії договору оренди, звільнення земельної ділянки, тощо;

- врахувати ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, викладене клопотання та вразі необхідності вийти за межі позовних вимог та визначити у своєму рішенні інший спосіб захисту прав, який не буде суперечити закону та відповідатиме інтересам позивача.

Позивач вважаю, що слід розтлумачити п. 11 договору щодо перегляду розміру орендної плати, її зміни, порядку перегляду такого розміру орендної плати та в якому саме розмірі зобов`язався сплачувати орендну плату позивач. Доцільним буде розтлумачити п. 11 договору в частині перегляду зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста в односторонньому порядку за відсутності між сторонами спору правовідносин на основі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу". Сторони договору по різному розуміють обсяг обов`язків позивача, щодо розміру орендної плати після закінчення строку дії договору, відповідно мають різне уявлення щодо волевиявлення іншої сторони правочину в цій частині, тому пункт 19 договору підлягає тлумаченню судом. У сторін існують розбіжності у розумінні на підставі якого документу має здійснюватися розрахунок розміру орендної плати за землю. Також позивач вважає, що слід розтлумачити умови п.27 договору втому числі в частині чи обмежено використання спірної земельної ділянки лише у комерційній (господарській) діяльності після закінчення строку дії договору оренди з урахуванням того, що такі обмеження припинилися.

На електрону пошту суду 17.07.2019 надійшло клопотання відповідача про визнання поважними причини неявки представника Криворізької міської ради та відкладення судового засідання на іншу дату й час у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання.

Згідно з частиною третьої статті 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

У судовому засіданні 17.07.2019 позивач звернувся до суду із клопотанням про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою від 17.07.2019 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання до 01.08.2019 о 12:30 год.

До суду 01.08.2019 позивачем подана уточнена позовна заява відповідно до якої останній просить суд:

- розтлумачити пункти 6, 11, 19 договору оренди земельної ділянки №1406 від 25.12.2006, який зареєстрованого у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", 28 грудня 2006 року за № 06;

- врахувати ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, викладене клопотання та вразі необхідності вийти за межі позовних вимог та визначити у своєму рішенні інший спосіб захисту прав, який не буде суперечити закону та відповідатиме інтересам позивача.

Позивач вважаю, що слід розтлумачити п. 11 договору щодо перегляду розміру орендної плати, її зміни, порядку перегляду такого розміру орендної плати та в якому саме розмірі зобов`язався сплачувати орендну плату позивач. Доцільним буде розтлумачити п. 11 договору в частині перегляду зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста в односторонньому порядку за відсутності між сторонами спору правовідносин на основі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу". Сторони договору по різному розуміють обсяг обов`язків позивача, щодо розміру орендної плати після закінчення строку дії договору, відповідно мають різне уявлення щодо волевиявлення іншої сторони правочину в цій частині, тому пункт 19 договору підлягає тлумаченню судом. У сторін існують розбіжності у розумінні п.6 договору в частині підстав для розрахунку розміру орендної плати, на підставі якого саме витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки має здійснюватися розрахунок розміру орендної плати за землю.

Відповідачем до суду 01.08.2019 подано відзив на уточнену позовну заяву де просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про тлумачення умов договору оренди земельної ділянки та застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Відповідач стверджує, що позивачу на час укладення і підписання договору оренди земельної ділянки були відомі умови договору, і у разі наявності підстав для тлумачення правочину, вважаючи свої права порушеними. він мав право звернутися до суду із відповідним позовом до грудня 2006 року. Натомість, позивач звернувся до суду з позовною заявою майже через 13 років - у травні 2019 року, тобто поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні його позовних вимог.

У підготовчому засіданні 01.08.2019 оголошувалась перерва до 05.09.2019.

У підготовчому засіданні 05.09.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 19.09.2019 о 11:00 год.

У судовому засіданні 19.09.2019 оголошувалась перерва до 17.10.2019.

До суду 17.10.2019 позивачем подані письмові пояснення в яких звертає увагу суду на те, що відповідач у своєму виступі як раз і наполягає на тому, що тлумачення умов договору можливе за наявності спору між сторонами та в дійсності підтверджує факт його звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості із орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою після закінчення строку дії спірного договору оренди у зв`язку із її сплатою не у повному обсязі. Позивач наголошує, що Криворізька міська рада має нести відповідальність за свій типовий договір оренди земельної ділянки, яка сама прописала такі положення, які сторони можуть розуміти не однозначно, двояко та такі пункти договору мають бути розтлумачені з урахуванням інтересів позивача.

Також позивач зазначає, що прослухавши аудіозапис судового засідання, яке відбулося 19.09.2019 вбачається, що представники відповідача самі зазначають, що між сторонами договору відсутнє однакове розуміння його змісту, існує невизначеність і незрозумілість певних частин та пунктів договору, що в свою чергу не дає змогу з`ясувати дійсний зміст угоди та її частин, сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони правочину, що свідчить про наявність спору між сторонами, а тому, позивач вважає, що доцільним буде тлумачення судом певних пунктів договору в частині виконання умов договору щодо узгодженого розміру орендної плати та його перегляду. Щодо тлумачення умов договору після його тривалого виконання то у даному випадку позивач звертає увагу суду, що даний договір оренди не є разовим (оренда на 1 місяць, тощо) а згідно п.8 договору, орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Тобто, зазначене підтверджує, що сторони повинні розуміти в якому розмірі має сплачуватися щомісячна орендна плата після його закінчення враховуючи ту обставину, що положеннями договору не визначено чіткої фіксованої суми щомісячної орендної плати.

Суд з метою належного виконання свого процесуального обов`язку щодо розгляду справи по суті, керується ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, що кореспондується із ст. 129 Конституції України, за якою однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Згідно зі ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30 листопада 2006 року у справі "Красношапка проти України").

Враховуючи вищенаведені обставини, суд, для надання можливості сторонам скористатися своїм процесуальним правом на врегулювання спору, вважає за необхідне відкласти розгляд справи з урахуванням розумності строків розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 114, 120, 121, 194, 195, 216, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк розгляду справи до 31.10.2019.

2. Оголосити перерву до 24 жовтня 2019 року о 15:00 год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1, 2-й поверх, кабінет № 2-209.

3. Викликати у судове засідання повноважних представників учасників справи, визнавши їх явку обов`язковою.

4. Роз`яснити учасникам справи про обов`язок повідомити суд про причини неявки та про наслідки неявки в судове засідання на виклик суду, що передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею;

- якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

- у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

5. Роз`яснити учасникам, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам ст. 161-168 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

6. Звернути увагу учасників справи, що заяви, клопотання і заперечення при розгляді справи судом подаються за правилами, встановленими статями 169, 170, 251 Господарського процесуального кодексу України.

7. Роз`яснити учасникам судового процесу наступне.

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

- зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

8. Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі з сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz.

9. Попередити учасників справи про те, що відповідно до статті 135 Господарського процесуального кодексу України за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 17.10.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 та ст. 255 Господарського процесуального кодексу України оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя Е.М. Бондарєв