ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1736/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингово-юридична компанія "Юла", 61058, м. Харків, вул. Культури, 11; ідент. код 39361024

до Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Харків", 61166, м. Харків, пр. Леніна, 25; ідент. код 31941457

про стягнення 37846,68 грн.

за участю представників:

позивача - Лугова Г.А., довіреність № 07/08-19 від 07.08.2019

відповідача - Кузьменко Н.В., довіреність № 540 від 18.07.2019; Івах В.О., ордер серії ХВ № 1968 000005 від 14.08.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ № 002281 від 24.10.2018

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалтингово-юридична компанія "Юла", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Харків", про стягнення з відповідача прямих збитків (вартість ремонту АКПП) у розмірі 37846,68 грн. у зв`язку з порушенням прав споживачів, та про стягнення неустойки у розмірі 1127628,00 грн. за затримку усунення недоліків товару понад установлений законом строк. Обґрунтовуючи порушення своїх прав з боку відповідача, позивач зазначає, що останній виявивши незадовільну роботу АКПП автомобілю HYUNDAI SANTA FE 2.2D, рік випуску 2014, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , звернувся до відповідача, на підставі договору № 04/02/2015-1 від 04.02.2015 р. про виконання робіт з ремонту та технічного обслуговування автомобілів, з метою усунення проблем роботи автомобіля, проте дії працівників СТО ДП "Автотрейдінг-Харків" були спеціально направлені на те, щоб протягнути час до закінчення гарантії та позбавити позивача права на безкоштовне усунення несправності, чим змусити здійснювати ремонтні роботи за свій рахунок. В якості правових підстав своїх вимог позивач посилається на приписи ЗУ "Про захист прав споживачів", зокрема, ст. 6, 8, 9, 10 цього Закону, та ч. 3 ст. 549 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.06.2019 прийнято позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалтингово-юридична компанія "Юла" до Дочірнього підприємства "Автотрейдінг-Харків" до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1736/19, розгляд якої вирішено призначити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; підготовче засідання призначено на "24" липня 2019 р. о 10:30.

22.07.2019 р. представником відповідача надано до суду відзив на позов (вх. 17599), згідно з яким відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки позивачем не доведено існування конкретних обставин, які завдали останньому збитків, що виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з їх відшкодування.

У підготовчому засіданні 24.07.2019 року було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України до 11:30 14.08.2019 року.

09.08.2019 р. позивачем до матеріалів справи надано заяву по суті спору (письмові пояснення вх. 19205), згідно з якими позивач посилається на приписи ст. 708 ЦК України щодо виявлення покупцем протягом гарантійного строку недоліків товару та наполягає, що професійна некомпетентність працівників відповідача, які протягом тривалого часу не змогли виявити несправність автомобіля або умисні дії зі сторони останніх, призвели до виникнення у позивача, як безпосереднього користувача автомобілем прямих збитків. Одночасно позивач наголошує, що автомобіль знаходився на гарантії і у випадку виявлення несправності відповідач зобов`язаний був безкоштовно їх усунуту, а тому працівники позивача тягнули час до моменту спливу гарантії.

У підготовчому засіданні 14.08.2019 було постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу підготовчого засідання про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів до 24.09.2019 р. в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України та про закриття підготовчого провадження у справі № 922/1736/19 та призначення справи до судового розгляду по суті на "27" серпня 2019 р. о 12:30.

У судовому засіданні 27.08.2019 року було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні по суті справи до "24" вересня 2019 р. о 10:30.

Представник позивача у судове засідання 24.09.2019 р. підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просить суд відмовити в задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

04.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингово-юридична компанія "Юла" до Дочірнім підприємством "Автотрейдінг-Харків" було укладено договір № 04/02/15-1 про виконання робіт з ремонту та технічного обслуговування автомобілів, за умовами якого виконавець прийняв на себе зобов`язання, протягом строку цього Договору, виконувати роботи з ремонту, технічного обслуговування та постачанню необхідних для ремонту запчастин для автомобілів замовника, в терміни та на умовах, встановлених цим договором. Робота виконується на станції технічного обслуговування Виконавця (далі СТО) за адресою: м. Харків, вул. Клочківська - 188.

Відповідно до п. 1.3 договору, до ремонту та обслуговування, згідно умов цього договору, приймаються автомобілі замовника згідно додатку № 1 до Договору, зокрема, автомобіль HYUNDAI SANTA FE 2.2D, рік випуску 2014, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

У п. 1.4 договору сторонами узгоджено, що перелік робіт, строки їх виконання та специфікація запасних частин, які підлягають заміні чи ремонту, визначаються на підставі замовлень-нарядів, які складаються на кожний автомобіль окремо, підписуються обома сторонами у 2 (двох) автентичних примірниках (по одному кожній стороні) та є невід`ємними додатками до цього Договору.

Роботи за цим Договором виконуються на підставі Заявки Замовника, що оформляється замовленням-нарядом (надалі «Замовлення-наряд»). Виконавець протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання автомобілю здійснює його діагностику з метою встановлення переліку необхідних робіт та запчастин, після цього сторони узгоджують та підписують Замовлення-наряд на роботи щодо відповідного автомобілю. Складання сторонами Замовлення-наряду свідчить про прийняття виконавцем автомобілю (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 1.8 договору, дія цього договору не розповсюджується на ремонт автомобілів по гарантії. Гарантійне обслуговування автомобілів здійснюється згідно умов надання гарантії, встановлених заводом-виробником автомобілів.

Згідно з п. 8.1 договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє 1 (один) рік. Якщо із спливом строку цього договору жодна із сторін не заявить вимоги про його розірвання, він автоматично вважається пролонгованим строком на 1 (один) рік. Кількість таких пролонгацій не обмежена.

Доказів розірвання договору сторонами до матеріалів справи не надано.

Автомобіль HYUNDAI SANTA FE 2.2D, рік випуску 2014, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 передано у орендне користування товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингово-юридична компанія "Юла" на підставі договору оренди автомобіля від 04.07.2017р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтингово-юридична компанія "Юла" та ОСОБА_1 , власницею автомобіля.

Позивач зазначає, що в період початку користування автомобілем товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингово-юридична компанія "Юла" він (Автомобіль HYUNDAI SANTA FE 2.2D, рік випуску 2014, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 ) знаходився на гарантії виробника та регулярно проходив усі технічні огляди, передбачені умовами надання гарантії, викладеними у сервісній книжці на автомобіль.

При цьому, в обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає про такі обставини:

21.07.2017р. зазначений вище автомобіль було доставлено до СТО ДП "АВТОТРЕЙДІНГ-ХАРКІВ", оскільки робота АКПП автомобілю була незадовільною. На СТО провели комп`ютерну діагностику АКПП, вході якої будь-яких помилок не встановлено, але несправність автомобілю була підтверджена в усній формі працівниками СТО. На автомобілі з незрозумілих причин було рекомендовано здійснити заміну мастила, хоча пробіг автомобілю був 88937 км і він не потребував заміни мастила.

27.07.2017р. автомобіль знову було доставлено до СТО ДП "АВТОТРЕЙДІНГ- ХАРКІВ", оскільки робота АКПП автомобілю продовжувала бути незадовільною. Було проведено повне ТО автомобілю та здійснена заміна мастила АКПП.

Після цього, а саме, 31.07.2017р. робота АКПП суттєво погіршилася, автомобіль взагалі не рухався вперед, на панелі приладів горів датчик несправності АКПП, а сама АКПП практично не працювала, що могло призвести до аварійних ситуацій на дорозі, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки. За таких умов автомобіль було знову доставлено до СТО, де була складена та подана заява про гарантійний випадок.

З цього моменту автомобіль взяли в роботу лише на дев`ятий день, а повернули на десятий, тобто 10.08.2017р. з зазначенням у акті, що проведена заміна датчика температури мастила АКПП. Робота АКПП продовжувала бути незадовільною, але працівники СТО повідомили, що оскільки АКПП адаптивного типу, то робота нормалізується в подальшому.

23.11.2017р. робота АКПП знову різко погіршилася, було ясно чути звук удару при натисканні на педаль газу на швидкості 50-60 км/год. Такий самий звук виникав при переключенні передач 2-3, 3-4. На той момент пробіг автомобілю становив 97300 км.

З 27.11.2017р. по 30.11.2017р. з зазначених вище причин автомобіль знову знаходився на СТО. Знову була проведена комп`ютерна діагностика і несправність АКПП, за словами робітників СТО, була виявлена та зафіксована, про що СТО нібито передало дані до "Хюндай- Моторс" у м. Київ.

05.12.2017р. власниця автомобіля ОСОБА_1 надала письмове звернення на адресу директора ДП "АВТОТРЕЙДІНГ-ХАРКІВ" ОСОБА_2 , в якому були викладені вищезазначені обставини та поставлене питання заміни АКПП за гарантією, оскільки ДП "АВТОТРЕЙДІНГ-ХАРКІВ" є офіційним сервісним центром автомобілів марки HYUNDAI. Також ОСОБА_1 просила надати їй на час ремонту в користування інший автомобіль.

Відповіді на звернення ОСОБА_1 не отримала.

28.12.2017р. на адресу директора ДП "АВТОТРЕЙДІНГ-ХАРКІВ" ОСОБА_2 було надано претензію, в якій ОСОБА_1 було запропоновано замінити АКПП на автомобілі. Відповідь на зазначену претензію на адресу ОСОБА_1 також не надходила.

В усній формі працівниками СТО, в тому числі і керівництвом, на усі звернення повідомлялося, що інформація по автомобілю передана до "Хюндай-Моторс" у м. Київ.

Між тим ТО автомобіля за рахунок ТОВ "ЮК "ЮЛА" продовжувало здійснюватися на СТО ДП "АВТОТРЕЙДІНГ-ХАРКІВ", а робота АКПП продовжувала бути незадовільною. Близько шести разів за період з грудня 2017 по вересень 2018р. автомобіль доставлявся на СТО, де працівники за окремо сплачені кошти здійснювали зчитування і скидання кодів несправності, після чого просили ще деякий час поїздити та почекати, «можливо воно саме налагодиться».

У зв`язку з чим, 29.10.2018р. ТОВ "ЮК "ЮЛА звернулося до іншого офіційного представника автомобілів марки HYUNDAI для діагностування несправності АКПП. Діагностика була проведена, виявлена несправність та здійснений ремонт. Після проведення зазначених дій АКПП почала робити коректно. Сума ремонту АКПП склала 37846,68 грн., що підтверджується замовленнями- нарядами та рахунками ПАТ "Завод Фрунзе" від 29.11.2018, 05.12.2018 (а. с. 66-72). З цього моменту Позивачеві стало зрозуміло, що його права були дійсно порушені внаслідок винних халатних дій працівників відповідача.

Крім цього, згідно єдиної бази даних офіційних дилерів HYUNDAI заміна датчика температури мастила АКПП на автомобілі не здійснювалась.

22.04.2019 р. TОB "ЮК «ЮЛА» звернулося з офіційним запитом вих. № 22/04-19-1 до ДП "Автотрейдінг-Харків" про надання інформації про те, які саме запчастини змінювалися за гарантією на автомобілі, проте відповіді на запит не отримало.

Таким чином, позивач вважає, що дії працівників СТО ДП "АВТОРТЕЙДІНГ-ХАРКІВ" були спеціально направленими на те, щоб протягнути час до закінчення гарантії та позбавити клієнтів права на безкоштовне усунення несправності, чим змусити їх здійснювати ремонтні роботи за свій рахунок. Оскільки платником усіх ремонтних робіт та робіт з проведення ТО автомобіля за договором оренди цього автомобіля було ТОВ "ЮК "ЮЛА", такі дії з боку СТО ДП "АВТОТРЕЙДІНГ-ХАРКІВ" суттєво порушили майнові права останнього, а також є неякісним виконанням робіт за Договором № 04/02/2015-1 від 04.02.2015р. про виконання робіт з ремонту та технічного обслуговування автомобілів. Посилаючись на приписи ст. 226 ГК України та ст. 623 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача прямі збитки у розмірі 37846,68 грн., які були сплачені ТОВ "ЮК "ЮЛА" за ремонт АКПП ПАТ "Завод Фрунзе".

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, стверджує таке: на виконання приписів п. 1.4 договору, укладеного між сторонами, замовлення-наряди щодо ремонту АКПП не складались між позивачем та відповідачем, а відтак позивачем не доведено порушення з боку відповідача, як виконавця до договором № 04/02/2015-1, зобов`язань взятих на себе останнім. Щодо можливості здійснення гарантійного ремонту (обслуговування) автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2.2D, рік випуску 2014, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , то підставою для розгляду вимоги споживача щодо виконання гарантійного ремонту ДТЗ є письмова заява споживача, що складається у довільній формі та має містити опис недоліку, з приводу якого звертається споживач, а також вимоги споживача. За результатами розгляду претензії ОСОБА_1 та проведення комп`ютерної діагностики АКПП 21.07.2017 не було встановлено помилок, та відповідно, не було передано автомобіль для здійснення гарантійного ремонту АКПП з підстав недоцільності. В подальшому під час здійснення технічного обслуговування автомобіля на підставі договору також не було виявлено недоліків в роботі АКПП та її несправність. При цьому відповідач наголошує, що позивач стверджує що з 31.07.2017 р. "автомобіль взагалі не рухався вперед", проте протягом 1.5 року, з нібито несправною АКПП, автомобіль активно використовувався позивачем, так станом на 21.07.2017 пробіг автомобіля становив 87 тис.км, а пробіг зазначений в замовлені-наряді від 05.12.2018 р. ПАТ "Завод Фрунзе" становить 120000 км. Таким чином, за твердженнями відповідача, позивачем не доведено наступних фактів: порушення відповідачем прав позивача, порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором, порушення прав ОСОБА_1 , дій чи бездіяльності відповідача, які призвели до необхідності позивача провести ремонт АКПП у грудні 2019 року на СТО ПАТ "Завод Фрунзе", а також не доведено наявності причинного зв`язку між зверненням ОСОБА_1 до відповідача наприкінці 2017 року і проведеним ремонтом АКПП у грудні 2018 року, та, відповідно, понесеними позивачем витратами в розмірі вартості цього ремонту.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існували договірні відносини на підставі договору про виконання робіт з ремонту та технічного обслуговування автомобілів № 04/02/15-1 від 04.02.2015р.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Частиною 3 ст. 226 Господарського кодексу України передбачено, що сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Також у вирішенні спорів про відшкодування збитків необхідно виходити з того, що збитки підлягають відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка їх завдала, та завданими збитками.

Таким чином, позивач повинен довести факт завдання йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та завданими збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 902/320/17).

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється по за межами конкретного випадку, і, відповідно, поза межами юридично значимого зв`язку.

Враховуючи норми ч. 4 ст. 623 Цивільного кодексу України на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання.

Крім того, кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але і підтвердити їх документально.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 76-79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, які подаються сторонами повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм законодавства, на позивача покладений обов`язок доведення обставин щодо наявності правових підстав для застосування до відповідача заходів цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Предметом даного позову є неналежне виконання відповідачем свої обов`язків за договором про виконання робіт з ремонту та технічного обслуговування автомобілів № 04/02/15-1 від 04.02.2015р., а саме неналежне здійснення працівниками відповідача технічного обслуговування автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2.2D, рік випуску 2014, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що призвело до спричинило збитки позивачу, які виявились у необхідності звернення до ПАТ "Завод Фрунзе", яким у грудні 2018 року проведено ремонт АКПП вищезазначеного автомобіля.

Суд звертає увагу, що позивач, звертаючись за захистом своїх прав, в обґрунтування неправомірності дій відповідача, посилається як на неналежне виконання відповідачем умов договору про технічне обслуговування автомобілів, так і на правовідносини, які склались у відповідача з власником спірного автомобіля ( ОСОБА_1 ) щодо гарантійного обслуговування останнього.

При цьому, умовами договору узгоджено сторонами, що дія цього договору не розповсюджується на ремонт автомобілів по гарантії. Гарантійне обслуговування автомобілів здійснюється згідно умов надання гарантії, встановлених заводом-виробником автомобілів (згідно з п. 1.8 договору). Натомість, згідно сервісної книжки належне функціонування АКПП забезпеченого гарантією виробника та підлягає гарантійному обслуговуванню шляхом усунення недоліків. Тобто позивач посилається на дві взаємовиключні підстави щодо протиправності дій відповідача.

Виходячи з вищевикладених обставин справи, суд дійшов висновку, про відсутність у даному разі обов`язкових умов для стягнення збитків, а саме:

- позивачем не доведено наявності протиправної поведінки відповідача, оскільки позивачем не надано доказів, як вчинення дій позивачем передбачених умовами договору у п. 1.4, розділі 2 договору щодо порядку звернення за виконанням робіт по договору на підставі замовлень-нарядів, так і вчинення власником автомобіля - ОСОБА_1 дій по зверненню до відповідача, як авторизованого сервісного центру, протягом 2017-2018 року в порядку приписів ЗУ "Про захист прав споживачів" та Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів в період дії гарантії. При цьому з наданих документів неможливо встановити причин, виставлення рахунків позивачу з боку відповідача;

- позивачем не доведено наявності причинного зв`язку між діями/бездіяльністю відповідача протягом 2017-2018 року щодо ремонту АКПП автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2.2D, рік випуску 2014, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (в матеріалах справи відсутні будь-які докази несправності і незадовільної роботи АКПП авто, крім опису послідовності подій у позові) та витратами які зазнав позивача щодо ремонту АКПП вищезазначеного автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2.2D у грудні 2018 року.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи недоведеність позивачем наявності у сукупності всіх елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування завданих збитків в порядку ст. 224 ГК України та 623 ЦК України, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 37846,68 грн. збитків, завданих внаслідок неналежного виконання договірних зобов`язань є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Судові витрати, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 13-14, 73-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене до апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "04" жовтня 2019 р.

Суддя М.І. Шатерніков