ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1760/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВМ Трейдінг", м. Суми
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", м. Харків
про стягнення 3058400,00 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВМ Трейдінг", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошову заборгованість за договором поставки від 17.04.2019 №1704/2019/Б-1 в сумі 3058400,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов вказаного договору щодо повної та своєчасної оплати поставленої продукції. Судові витрати, які складаються з 45876,00 грн. витрат по оплаті судового збору та 20000,00 грн. витрат на послуги адвоката, позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 10.06.2019 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Представник позивача у судове засідання 03.10.2019 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Представник відповідача у судове засідання 03.10.2019 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача та представника позивача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

17.04.2019 між ТОВ "ВВМ Трейдінг" (позивач, постачальник) та ТОВ "Азотфострейд" (відповідач, покупець" був укладений договір поставки №1704/2019/Б-1 (договір), відповідно до п. 1.1 якого, постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар, а покупець прийняти та оплатити хімічну продукцію, надалі іменовану товар, у кількості, за номенклатурою, ціною, в терміни та на умовах поставки згідно з умовами цього договору та додатків до нього, які є невід`ємною частиною договору, надалі іменовані як додатки.

У п. 2.1 договору сторони погодили, що кожен додаток є окремою угодою, укладеною в рамках договору. Кожний наступний додаток не відміняє і не призупиняє дію попередніх додатків ні повністю, ні частково, якщо тільки в ньому не вказано інше.

У розділі 4 договору сторони встановили, що ціна товару обумовлюється для кожної партії окремо і відображається у відповідних додатках до цього договору. Загальна сума даного договору визначається як сума вартості товару, передбаченого у всіх додатках підписаних до даного договору та витрат, пов`язаних з доставкою товару залізничним транспортом до станін призначення.

Відповідно до п. 5.1 договору, порядок і терміни оплати за поставлений за даним договором товар обумовлюється по кожній партії товару окремо і відображається у відповідних додатках та в рахунках-фактурах.

Згідно п. 12.11 договору, він набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.

Згідно додатку від 18 квітня 2019 року №1 до договору сторони погодили, що позивач зобов`язаний поставити відповідачу суперфосфат простий (гранульований) Р(СаS)19 (17:30) у кількості 180 тон на загальну суму 1421280,00 грн. відповідно Incoterms - 2010 - СРТ станція Основа (Харків). Термін поставки - протягом 21 дня, але не більше 30 днів з моменту підписання цього додатку. Умови оплати - 100% передплата. З метою виконання умов додатку від 18 квітня 2019 року №1 до договору позивач отримав від відповідача Інструкцію на перевезення мінеральних добрив залізничним транспортом від 19 квітня 2019 року № 19, після отримання якої позивачем замовлене перевезення товару засобами залізничного транспорту. Відповідно до залізничної накладної №75602 позивачем замовлене та оплачене перевезення вантажу (суперфосфату) в кількості 180360 кг на користь відповідача до станції призначення Основа м. Харків. Згідно даних листа № 3 видачі вантажу залізничної накладної №75602 представник відповідача отримав вантаж від перевізника на станції призначення 7 травня 2019 року. Також між сторонами складено видаткову накладну від 7 травня 2019 року №0705/19/2 на суму 1421280,00 грн. З метою отримання оплати за товар позивач надав відповідачу рахунок на оплату від 18 квітня 2019 року №1804/19-2/Б на загальну суму 1421280,00 грн., який відповідачем оплачений частково в розмірі 1205440,00 грн., що підтверджується банківською випискою АТКБ "Приватбанк". Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за додатком від 18 квітня 2019 року №1 до договору поставки від 17 квітня 2019 року № 1704/2019/Б-1 становить 215840,00 грн.

Окрім того, згідно додатку від 23.04.2019 №2 до договору сторони погодили, що позивач зобов`язаний поставити відповідачу суперфосфат простий (гранульований) Р(СаS)19 (17:30) у кількості 360 тон на загальну суму 2842560,00 грн. відповідно Incoterms - 2010 - СРТ станція Основа (Харків). Термін поставки - протягом 21 дня, але не більше 30 днів з моменту підписання цього додатку. Умови оплати - 100% передплата. З метою виконання умов додатку від 23.04.2019 №2 до договору позивач отримав від відповідача Інструкцію на перевезення мінеральних добрив залізничним транспортом від 23 квітня 2019 року № 23, після отримання якої позивачем замовлене перевезення товару засобами залізничного транспорту. Відповідно до залізничної накладної №75695 позивачем замовлене та оплачене перевезення вантажу (суперфосфату) в кількості 360720 кг на користь відповідача до станції призначення Основа м. Харків. Згідно даних листа №3 видачі вантажу залізничної накладної №75602 представник відповідача отримав вантаж від перевізника на станції призначення 6 травня 2019 року. Також між сторонами складено видаткову накладну від 6 травня 2019 року №0605/19/1 на суму 2842560 грн. З метою отримання оплати за товар позивач надав відповідачу рахунок на оплату від 23 квітня 2019 року №2304/19-2/Б на загальну суму 2842560,00 грн., який відповідачем не був оплачений. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за додатком від 23 квітня 2019 року №2 до договору поставки від 17 квітня 2019 року № 1704/2019/Б-1 становить 2842560,00 грн.

Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за договором поставки складає 3058400,00 грн. Факт наявності боргу також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 по 30.05.2019, підписаним між сторонами.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Тобто, законодавець покладає на постачальника обов`язок здійснити поставку товару, а споживач зобов`язаний його прийняти і оплатити.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу. Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 3058400,00 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем та визнаються судом такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (61057, м. Харків, вул. Римарська, 16, кв. 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВМ Трейдінг" (40024, м. Суми, вул. СКД, 24, оф. 13, ) - заборгованість за договором поставки від 17.04.2019 №1704/2019/Б-1 у розмірі 3 058 400,00 грн. та 45876,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВМ Трейдінг" (40024, м. Суми, вул. СКД, 24, оф. 13, ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (61057, м. Харків, вул. Римарська, 16, кв. 13, ).

Повне рішення підписане 08 жовтня 2019 року.

Суддя О.В. Погорелова