ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 року м.Дніпро Справа № 904/6892/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Кулик О.А., адвокат, довіреність № 14-265 від 26.12.2018 р.;

від відповідача: Дубовик С.В., адвокат, довіреність № 007.1Др -165-0619 від 24.06.2019 р.;

від Приватного виконавця Сивокозова О.М.: Чижова А.О. адвокат, ордер серія ДП №2807/006 від 09.10.2019 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019, постановлену суддею Назаренко Н.Г. (м. Дніпро), у справі №904/6892/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 148 303 270 грн. 33 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 у справі №904/6892/17 у задоволенні скарги ПАТ "Криворіжгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича по винесенню постанови від 05.10.2018 про відкриття виконавчого провадження №57370017 та постанов від 05.10.2018 про накладення арешту на кошти боржника відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "Криворіжгаз" подало апеляційну скаргу, якою просить Центральний апеляційний господарський суд її скасувати, прийняти нове рішення у справі, яким визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича по винесенню постанови від 05.10.2018 про відкриття виконавчого провадження та постанов від 05.10.2018 про накладення арешту на кошти боржника незаконними.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17 не відповідає вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки в наказі наявна неузгодженість в назвах стягувача та боржника та дублюванні резолютивної частини судового рішення.

Зазначає, що законодавством України чітко визначено, що виконання рішень суду не відбувається безпосередньо виходячи з тексту рішення, а здійснюється на підставі відповідного виконавчого документу, за винятком випадків, коли судові рішення і є виконавчим документом. Однак, постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду не є таким виконавчим документом.

Тому Приватний виконавець мав керуватись виключно виконавчим документом при здійсненні виконавчих дій, а тому не мав самостійно визначати, яка частина виконавчого документу є вірним відображенням рішення суду, а яка є помилковою. Приватному виконавцю не надано право самостійно визначати сторони виконавчого провадження.

Крім того, приватний виконавець не тільки проігнорував помилки, зроблені у виконавчому документі, але й в порушення ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" відкрив виконавче провадження на підставі заяви особи, яка відповідно до виконавчого документу не є стягувачем.

Наголосив, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, долученим ПАТ "Криворіжгаз", а саме, - повідомленню Міністерства юстиції України від 28.11.2018 року про результати позапланової перевірки діяльності приватного виконавця Сивокозова О.М., за результатами якої направлено подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення Сивокозова О.М. до дисциплінарної відповідальності у зв'язку з неправомірним відкриттям виконавчого провадження № 57370017.

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", у відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу господарського суду від 04.04.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, в оскаржувані ухвалі обґрунтовано зазначив, що: "допущена судом помилка у графі "стягувач та боржник", не є такою, що може перешкоджати примусовому виконанню рішення, оскільки зазначення стягувача та боржника дублюються у тексті наказу з вірним визначенням сторін виконавчого провадження".

Приватний виконавець Сивокозов О.М. у відзиві на апеляційну скаргу просив ухвалу господарського суду від 04.04.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначив, що приватний виконавець неодноразово наголошував та зазначав в запереченнях на скаргу, що після звернення ПАТ "Криворіжгаз" дійсно було виявлено помилку, допущену при оформленні судового наказу, яка полягає в тому, що сплутано між собою відомості щодо сторін провадження. Але слід зазначити, що у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" виконуються саме рішення та підставі виконавчих документів. Таким чином, виконанню підлягає саме судове рішення, в якому зазначено "Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" 109228155 грн. 83 коп. основного боргу, 21591324 грн. 76 коп. пені, 3894707 грн. 35 коп. трьох процентів річних, 13589082 грн. 39 коп. інфляційних втрат та 240000 судового збору".

Після виявлення зазначених обставин приватний виконавиць повідомив про це стягувача ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна", яка в свою чергу звернулася до Господарського суд Дніпропетровської області із заявою про виправлення помилки. Таким чином, має місце допущення лексичної помилки в оформленні виконавчого документа. В іншому виконавчий документ містить всі відомості, які повинні бути зазначені у виконавчому документі.

Вважає, що допущення лексичної помилки при оформленні документів не може бути підставою невиконання судового рішення, що набрало законної сили.

Крім того, вірно було визначено Господарським судом Дніпропетровської області, що допущена судом помилка в наказі у графі "стягувач та боржник", не є такою, що може перешкоджати примусовому виконанню рішення, оскільки зазначення стягувача та боржника дублюються у тексті наказу з вірним визначенням сторін виконавчого провадження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 у справі №904/6892/17 залишено без руху. Апелянту наданий десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги: сплати судового збору у сумі 1921,00 грн.

25.04.2019 року справу № 904/6892/17 було направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду касаційної скарги.

17.05.2019 до Центрального апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги з доданим доказом сплати судового збору у сумі 1921,00 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.07.2019 року у справі № 904/6892/17 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі № 904/6892/17 скасовано в частині стягнення пені в сумі 4 005 124 грн 18 коп., 3 % річних 2 514 829 грн. 17 коп. та інфляційних втрат 9 067 915 грн 01 коп. за період з 22.06.2016 по 31.05.2017. Справу №904/6892/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

21.08.2019 року справа № 904/6892/17 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області.

23.08.2019 року справа № 904/6892/17 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015 № 25) зі змінами, відповідно до пункту 2.6.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18 зі змінами, у звязку з відпусткою судді-доповідача Орєшкіної Е.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №904/6892/17.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019 року справу № 904/6892/17 надано колегії суддів у складі: Березкіна О.В. (головуючий суддя); судді: Кощеєв І.М., Подобєд І.М. (для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження тощо).

У зв`язку з відпусткою судді Подобєда І.М., за розпорядженням керівника апарату суду від 29.08.2019 року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду апеляційних скарг у справі №904/6892/17 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.08.2019 (у складі колегії суддів: головуючий Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Кощеєв І.М.) відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою відповідача на ухвалу господарського суду від 04.04.2019 у цій справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судовому засіданні на 18.09.2019 об 11:00 годині, сторонам наданий строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень на нього, заяв, клопотань.

У зв"язку з виходом з відпустки судді доповідача Орєшкіної Е.В. у цій справі, за розпорядженням керівника апарату суду від 05.09.2019, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподіл судової справи, справу передано колегії суддів у складі: Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М., Дармін М.О.

09.09.2019 суддею-доповідачем Орєшкіною Е.В. та суддею - членом колегії суддів Кощеєвим І.М. написано спільну заяву про самовідвід, оскільки за приписами ч.3 ст.36 ГПК України суддя, який брав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції, а відповідно до постанови Верховного Суду від 09.07.2019 у цій справі скасовано постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019, яку прийнято за участі вказаних суддів.

Ухвалою від 09.09.2019 вказану заяву про самовідвід задоволено колегією суддів, справу передано для визначення складу суду, в порядку, встановленому ст.32 ГПК України.

10.09.2019 року розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.3.50 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/6892/17 у звязку із задоволенням заяви про самовідвід суддів Орєшкіної Е.В., Кощеєва І.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2019, справу №904/6892/17 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Березкіна О.В., якою дану справу 16.09.2019 прийнято до свого провадження; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 09.10.2019.

В судовому засіданні 09.10.2019 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін та приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

В червні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" (надалі ПАТ "Криворіжгаз") на свою користь 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу за період: лютий - вересень та листопад - грудень 2015 року, 21 591 324 грн. 76 коп. пені за період: з 21.01.2016 по 20.07.2016, 3 894 707 грн. 35 коп. 3% річних за період: з 21.01.2016 по 05.05.2017, 13 589 082 грн. 39 коп. інфляційних втрат за період: лютий 2016 року - травень 2017 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 провадження у справі №904/6892/17 в частині стягнення з ПАТ "Криворіжгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу, 17 586 200 грн. 58 коп. пені, 1 379 878 грн. 18 коп. 3% річних та 4 521 167 грн. 38 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період: з 21.01.2016 по 21.06.2016 припинено з підстав, передбачених ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017); в частині стягнення 4 005 124 грн. 18 коп. пені, 2 514 829 317 грн. 3% річних, 9 067 915 грн. 01 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період: з 22.06.2016 по 31.05.2017, в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі №904/6892/17 скасовано; прийнято нове рішення; позов задоволено; з ПАТ "Криворіжгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" стягнуто 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу, 21 591 324 грн. 76 коп. пені, 3 894 707 грн. 35 коп. 3% річних, 13 589 082 грн. 39 коп. інфляційних втрат та 24 000 грн. судового збору.

На виконання зазначеної постанови 27.08.2018 видано накази (т. 4 а.с. 107, 108).

В абзацах 2 та 3 даних наказів зазначено:

"Стягувач: Публічне акціонерне товариство "Криворіжгаз" (50051, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1, )

Боржник: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, )"

В абзаці 4 даних наказів зазначено:

"Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу, 21 591 324 грн. 76 коп. пені, 3 894 707 грн. 35 коп. 3% річних, 13 589 082 грн. 39 коп. інфляційних втрат та 240 000 грн. судового збору", та

"Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 264 000 грн. судового збору за апеляційною скаргою".

В подальшому, постановою Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №904/6892/17 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 у справі №904/6892/17 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі №904/6892/17 змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Резолютивну частину рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.07.2019 року у справі № 904/6892/17 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2017 у справі № 904/6892/17 скасовано в частині стягнення пені в сумі 4 005 124 грн 18 коп., 3 % річних 2 514 829 грн. 17 коп. та інфляційних втрат 9 067 915 грн 01 коп. за період з 22.06.2016 по 31.05.2017. Справу №904/6892/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Таким чином, на даний час провадження в частині стягнення основного боргу припинено, провадження в частині стягнення пені в сумі 4 005 124 грн 18 коп., 3 % річних 2 514 829 грн. 17 коп. та інфляційних втрат 9 067 915 грн 01 коп. за період з 22.06.2016 по 31.05.2017 не закінчено, справа підлягає новому розгляду у Господарському суді Дніпропетровської області.

Поміж тим, постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2018, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем відкрито виконавче провадження №57370017 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17, виданого на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018, яка набрала законної сили 16.08.2018.

Зазначена постанова 05.10.2018 була направлена на адресу стягувача та боржника супровідним листом №17841785 від 05.10.2018 та отримана божником 10.10.2018, що підтверджується штампом відповідача з вх. №СК-4396-Хд007-1018.

05.10.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем було винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП №57370017, відповідно до якої було накладено арешт на кошти та інші цінності божника, що обліковуються на всіх рахунках і вкладах чи перебувають на зберіганні в банках чи фінансових установах України: АТ "Місто Банк"; АБ "Кліринговий Дім", АБ "Південний", Філія Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" та всіх інших рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 163 397 597,36 грн.

Зазначена постанова про арешт коштів боржника від 05.10.2018 була направлена на адресу стягувача, боржника та фінансових установ супровідним листом №1787 від 05.10.2018 та отримана божником 10.10.2018, що підтверджується штампом відповідача з вх. №СК-4397-Хд007-1018 (т. 5 а.с. 137-144).

Також, 05.10.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем було винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП №57370017, відповідно до якої було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках згідно з переліком, та всіх інших рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 163 397 597,36 грн.

Зазначена постанова про арешт коштів боржника від 05.10.2018 була направлена на адресу стягувача, боржника та ГУДКСУ у Дніпропетровській області супровідним листом №1788 від 05.10.2018 та отримана божником, що підтверджується штампом відповідача.

10.10.2018 приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович направив на електронну пошту боржника вимогу приватного виконавця (т. 5 а.с. 145-147, т. 6 а.с. 8-13, ).

В жовтні 2019 року відповідачем до Господарського суду Дніпропетровської області подана скарга, якою скаржник просив суд визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження та постанов про накладення арешту на кошти боржника із виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17 незаконними; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про відкриття виконавчого провадження із виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17 та постанови про накладення арешту на кошти боржника ПАТ "Криворіжгаз".

Звертаючись до суду із цією скаргою ПАТ "Криворіжгаз" вважало, що дії приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №57370017 та подальше накладення арешту на кошти ПАТ "Криворіжгаз" в межах суми 163 397 597,36 грн. є незаконними, протиправними та такими, що порушують основні засади та принципи здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем, оскільки:

- наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17 не відповідає вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки в наказі наявна неузгодженість в назвах стягувача та боржника та дублюванні резолютивної частини судового рішення;

- у приватного виконавця були відсутні повноваження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17 про стягнення 163 397 597,36 грн., оскільки приватний виконавець Сивокозов О.М. не має укладеного договору страхування цивільної правової відповідальності, а договір, на який міститься посилання в реєстрі, укладений на значно меншу суму (100 000 000 грн.), ніж та, що стягується з ПАТ "Криворіжгаз";

- приватним виконавцем було накладено арешт на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування.

Відмовляючи в задоволенні скарги на дії приватного виконавця, господарський суд виходив з того, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17 містить всі необхідні реквізити, які зазначаються у виконавчому документі, передбачені ч. 1, 3 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, допущена судом помилка в наказі у графі "стягувач та боржник", не є такою, що може перешкоджати примусовому виконанню рішення, оскільки зазначення стягувача та боржника дублюються у тексті наказу з вірним визначенням сторін виконавчого провадження, а саме: "Стягнути з публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу, 21591324 грн. 76 коп. пені, 3894707 грн. 35 коп. трьох процентів річних, 13589082 грн. 39 коп. інфляційних втрат та 240000 судового збору".

Посилання боржника на відсутність у приватного виконавця Сивокозова О.М. повноважень щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17 про стягнення 163 397 597,36 грн., є безпідставними, оскільки згідно з інформаційною довідкою № 0403 з Єдиного реєстру приватних виконавців України, цивільно-правова відповідальність приватного виконавця Сивокозова О.М. застрахована ПАТ "Страхова компанія "Рідна" згідно з договором №ВПВ/088/18 на суму 550 000 000,00 грн., дата початку дії договору - 11.08.2018, дата закінчення - 10.08.2019.

Твердження скаржника про те, що приватним виконавцем Сивокозовим О.М. було неправомірно накладено арешт на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування, також є безпідставними.

З огляду на зазначене, заявником не доведено, що оскаржені постанови були прийняті з порушенням закону, поза межами повноважень державного виконавця та порушення у зв'язку з цим прав заявника.

Колегія суддів лише частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки скаржник у апеляційній скарзі посилався лише на те, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17 не відповідає вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", так як в наказі наявна неузгодженість в назвах стягувача та боржника та дублюванні резолютивної частини судового рішення, то колегія суддів апеляційного суду перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в цій частині, та не перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо наступних доводів скарги на дії приватного виконавця:

- у приватного виконавця були відсутні повноваження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17 про стягнення 163 397 597,36 грн., оскільки приватний виконавець Сивокозов О.М. не має укладеного договору страхування цивільної правової відповідальності, а договір, на який міститься посилання в реєстрі, укладений на значно меншу суму (100 000 000 грн.), ніж та, що стягується з ПАТ "Криворіжгаз";

- приватним виконавцем було накладено арешт на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування,

оскільки висновки суду першої інстанції щодо вищезазначених підстав скарги на дії приватного виконавця заявником апеляційної скарги не оскаржуються та не є доводами та вимогами апеляційної скарги.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

За приписами ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Питання, що виникають на стадії виконання рішень, винесених господарським судом, вирішуються в порядку, передбаченому нормами ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження". Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є Закон України "Про виконавче провадження", яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень. Поряд з цим Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Матеріалами справи встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем відкрито виконавче провадження № 57370017 із виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17, виданого на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018, яка набрала законної сили 16.08.2018.

Сторони не оскаржують, що у вказаному судовому наказі допущено помилку, а саме, - не вірно вказані реквізити сторін: Стягувача та Боржника.

Так, в резолютивній частині постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2018, на підставі якої видано виконавчий документ вказано: "Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України " 109 228 155 грн. 83 коп. основного боргу, 21 591 324 грн. 76 коп. пені, 3 894 707 грн. 35 коп. трьох процентів річних, 13 589 082 грн. 39 коп. інфляційних втрат та 240 000 судового збору, видати наказ".

Таким чином, Стягувачем є Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", а боржником - Публічне акціонерне товариство "Криворіжгаз".

Тоді як в наказі Господарського суду Дніпропетровської області, що виданий на виконання вищезазначеної постанови допущено помилки, а саме в абзаці 2 та 3 зазначено:

"Стягувач: Публічне акціонерне товариство "Криворіжгаз" (50051, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1, )

Боржник: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, )".

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", визнав, що при виготовленні даних наказів було допущено вищевказані помилки, через що звернувся з відповідної заявою до господарського суду, який 04.04.2019 виніс ухвалу про виправлення вказаних помилок.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, господарський суд погодився з позицією приватного виконавця, що ним виконувалось саме рішення суду, виходячи з резолютивної частини якого ним і здійснювались виконавчі дії. А помилки, допущені у виконавчому документі, не можуть бути підставою для невиконання рішення суду, що набуло законної сили. При цьому, суд послався на ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 року.

В той же час, колегія суддів вважає, що господарський суд неправильно застосував положення ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підстави виконання судових рішень визначені:

- статтею 327 ГПК України, відповідно до якої, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції;

- статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів. зокрема, наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Отже, законодавством України чітко визначено, що виконання рішень суду не відбувається безпосередньо виходячи з тексту рішення, а здійснюється на підставі відповідного виконавчого документу, за винятком випадків, коли судові рішення і є виконавчим документом. Однак, постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду не є таким виконавчим документом.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

5) реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

6) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

7) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

8) строк пред'явлення рішення до виконання.

В той же час, у наказах Господарського суду Дніпропетровської області невірно зазначено повне найменування стягувача та боржника, їх місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, через що резолютивна частина виконавчого документу у справі № 904/6892/17 не узгоджується з абзацами 2 та 3 цього ж документу.

Отже, висновок господарського суду про те, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 року у справі № 904/6892/17 містив всі необхідні реквізити, які зазначаються у виконавчому документі, а допущена судом помилка в наказі у графі "стягувач та боржник" не є такою, що може перешкоджати примусовому виконанню рішення, оскільки зазначення стягувача та боржника дублюються у тексті наказу з вірним визначенням сторін виконавчого провадження, не відповідає матеріалам справи.

Виходячи з комплексного аналізу норм Закону України "Про виконавче провадження" та Розділу V ГПК України, можна дійти висновку, що реквізити сторін зазначаються у виконавчому документі з метою якнайдетальнішої ідентифікації стягувача та боржника та повинні сприяти примусовому виконанню рішення.

Стаття 15 Закону України "Про виконавче провадження" дає чітке визначення сторін виконавчого провадження: стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ; боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Редакція наказу господарського суду, на підставі якого приватним виконавцем відкрито виконавче провадження, не дає можливості визначити, якій юридичній особі належить обовязок виконати рішення суду, а якій особі належить право предявити виконавчий документ до виконання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень Закону України "Про запобігання корупції" приватний виконавець є особою, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави та надає публічні послуги.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги, що приватний виконавець, як вже зазначалось вище, має керуватись виключно виконавчим документом при здійсненні виконавчих дій, а тому не може самостійно визначати, яка частина виконавчого документу є вірним відображенням рішення суду, а яка є помилковою; приватному виконавцю не надано право самостійно визначати сторони виконавчого провадження.

Отже, приватний виконавець під час відкриття виконавчого провадження № 57370017 вийшов за межі наданих йому повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи до приватного виконавця Сивокозова О.М. з заявою про примусове виконання рішення звернулось Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в той же час, у виконавчому документі в якості стягувача зазначено Публічне акціонерне товариство "Криворіжгаз".

Таким чином, приватний виконавець Сивокозов О.М. не тільки проігнорував помилки зроблені у виконавчому документі, але й в порушення ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" відкрив виконавче провадження на підставі заяви особи, яка відповідно до виконавчого документу не є стягувачем.

До аналогічних висновків прийшло й Міністерство юстиції України.

Так, результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу Сивокозова О.М. встановлено порушення приватним виконавцем пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом та відкрито виконавче провадження за заявою особи (ПАТ "НАК "Нафтогаз України"), яка згідно виконавчого документу є боржником.

У своїх поясненнях приватний виконавець Сивокозов О.М. від 02.11.2018 року №1952 повідомив про те, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про виправлення помилки, яка найближчим часом буде виправлена. Таким чином, приватним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого документу, який містить помилку (т. 6 а.с. 41-44).

Окрім того, господарський суд як на підставу відмови у задоволенні скарги ПАТ "Криворіжгаз" послався на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України".

Так, у п. 27 даного Рішення зазначається: "...саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.".

Колегія суддів зазначає, що держава через законотворчу функцію забезпечила повною мірою захист прав Стягувача у випадку допущення судом помилок у виконавчому документі, а саме абз. 12 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Таким чином, законодавець саме Стягувачу, як заінтересованій особі надав можливість ефективно захистити своє право на оперативне виконання судового і рішення, шляхом застосування абз. 12 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до матеріалів справи Позивач, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в подальшому визнав, що при виготовленні даних наказів було допущено вищевказані помилки, через що на підставі абз. 12 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" звернувся з відповідної заявою до господарського суду, який 04.04.2019 виніс ухвалу про виправлення вказаних помилок.

Окрім того, суд відмовляючи в задоволенні скарги на дії приватного виконавця, не врахував, що законодавець з метою збереження балансу інтересів сторін виконавчого провадження зобовязав приватного виконавця дотримуватись принципу неупередженості та обєктивності, поваги до інтересів як стягувачів, так і боржників (ст. 4 Закону України "Про органи та осіб які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"). Ці принципи були порушені приватним виконавцем, при відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчого документу, який містив помилку, яку приватний виконавець з перевищенням меж повноважень розтлумачив на користь стягувача.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження та постанов про накладення арешту на кошти боржника із виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі №904/6892/17 незаконними та скасування зазначених постанов.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи вищенаведене, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області підлягаю скасуванню у зв'язку з порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права: ст.ст. 1, 3, 4, 26 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 327 ГПК України.

Слід прийняти у справі нове рішення, яким скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту на кошти боржника із виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі № 904/6892/17 задовольнити.

Зважаючи на результати вирішення спору, за якими рішення відбулось на користь Відповідача (заявника апеляційної скарги), згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у даній справі покладаються на Позивача, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284, 343 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 у справі № 904/6892/17 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 у справі №904/6892/17 скасувати.

Прийняти у справі нове рішення, яким скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту на кошти боржника із виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі № 904/6892/17 задовольнити.

Визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження та постанов про накладення арешту на кошти боржника із виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі № 904/6892/17 незаконними.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про відкриття виконавчого провадження та постанови із виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2018 у справі № 904/6892/17 та постанови про накладення арешту на кошти боржника - Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз".

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ на користь Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", м.Кривий Ріг 1921,00 грн судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.10.2019.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна