РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2019Справа № 910/10254/19

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН-М"

до Фізичної особи-підприємця Стрига Григорія Івановича

про стягнення 162 913,19 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН-М" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Стрига Григорія Івановича (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 162 913,19 грн., в тому числі 35 089,00 грн. основного боргу, 5 035,74 грн. інфляційних втрат, 1 542,95 грн. 3 % річних за Договором оренди нежитлового приміщення № 15 від 01.03.2015 та за Договором оренди нежитлового приміщення № 15-К від 01.01.2018 у розмірі 75 128,00 грн. заборгованості з орендної плати та відшкодування комунальних послуг, 46 117,50 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору оренди № 15 від 01.03.2015 та Договору оренди № 15-К від 01.01.2018 в частині повної та своєчасної оплати за договорами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2019 відкрито провадження у справі № 910/10254/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

30.08.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява, у якій позивач зазначив, що за період з 11.06.2019 по 13.08.2019 відповідачем було сплачено 40 000,00 грн. у рахунок погашення заборгованості, яка є предметом даного спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/10254/19 позивач та відповідач повідомлялися належним чином, що підтверджується наступним.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 06.08.2019 була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження позивача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - АДРЕСА_3

Однак поштове відправлення, направлене на адресу місцезнаходження відповідача не було вручено відповідачу та було повернуто до суду 11.09.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач письмового відзиву не надав, про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН-М" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Стригою Григорієм Івановичем (орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 15 (далі - Договір-1).

Відповідно до п. 1.1. Договору-1, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду частину нежилого приміщення з № 1 по № 31 (грипи приміщень № 581) магазину меблів, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (літера А ), площею 55 кв.м.

Приміщення передається орендарю в користування згідно Акту прийому-передачі терміном з 01.03.2015 по 31.12.2017 (п. 1.2. Договору-1).

Пунктами 4.1., 4.2. Договору-1 сторони погодили, що орендна плата за користування приміщенням складає 2 750,00 грн. в місяць без ПДВ. Розмір орендної плати може бути змінений за взаємною згодою сторін, про що сторони зобов`язані укласти додаткову угоду.

Згідно з п. 5.1. Договору-1 строк дії цього Договору з 01.03.2015 по 31.12.2017.

Відповідно до Акту прийому-передачі приміщення від 01.03.2015 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду частину нежилого приміщення з № 1 по № 31 (групи приміщень № 581) магазину меблів загальною площею 55 кв. м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (літера А) згідно умов, викладених у Договорі.

Додатковою угодою № 1 від 13.06.2016 про внесення змін і доповнень до Договору оренди нежитлового приміщення № 15 від 01.03.2015 сторони змінили пункти 1.1. та 4.1. Договору-1 і виклали їх в наступній редакції:

-п.1.1. - Орендодавець передає, а орендар приймає в оренду частину нежилого приміщення з № 1 по № 31 (групи приміщень № 581) магазину меблів, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Бальзака Оноре Де, буд. № 6 (літера А), площею 90 кв.м.

-п.4.1. - Загальна вартість за користування приміщенням згідно акта виконаних робіт, включає в себе:

-орендну плату в сумі 6 600,00 грн. на місяць без ПДВ;

-компенсацію комунальних витрат згідно актів.

31.12.2017 між сторонами укладено Додаткову угоду про розірвання Договору оренди нежилого приміщення № 15 від 01.03.2015.

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди від 31.12.2017 орендодавець надає орендарю розстрочку у погашенні заборгованості з орендної плати та комунальних послуг, що утворилася станом на 31.12.2017 та підтверджена Актом звірки розрахунків в сумі 43 438,00 грн. з 01.04.2018 до 30.09.2019.

Згідно Акту звірки взаємних розрахунків, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.12.2017 складала 43 438, 00 грн. основного боргу.

01.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН-М" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Стригою Григорієм Івановичем (орендар) укладено Договір оренди нежилого приміщення № 15-К (далі - Договір-2).

Відповідно до п. 1.1. Договору-2 орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове користування частину нежилого приміщення з № 1 по № 31 (групи приміщень № 581) магазину меблів, загальною площею 90 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Бальзака Оноре Де, будинок № 6 (літера А).

Згідно з п. 3.1. Договору-2 за користування приміщенням орендар сплачує орендну плату у розмірі 8 250,00 грн. в місяць без ПДВ. Орендна плата встановлена по цьому Договору включає плату за користування приміщенням і плату за користування земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, а також яка прилягає до приміщення і необхідна для досягнення мети оренди та не включає плату за спожиті комунальні послуги. Відшкодування сплачених орендодавцем комунальних послуг (електроенергію, опалення, водовідведення і водопостачання, вивезення твердих побутових відходів (ТПВ), спостереження та технічне обслуговування автоматичної пожежної сигналізації, технічне обслуговування вузла теплопостачання, послуги охоронної сигналізації, прибирання приміщення) здійснюватиметься орендарем орендодавцю відповідно до фактичного споживання та показань лічильників пропорційно займаній площі і діючим тарифам на підставі наданих орендодавцем Актів наданих послуг та розрахунків протягом п`яти банківських днів з дня отримання орендарем таких Актів наданих послуг та розрахунків.

Орендна плата вноситься орендарем згідно даного Договору на розрахунковий рахунок орендодавця передплатою не пізніше 10 числа розрахункового місяця, за який проводиться оплата (п. 3.2. Договору-2).

Відповідно до Акту приймання-передачі приміщення від 01.01.2018 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування на умовах Договору оренди № 15-К від 01.01.2018 року приміщення загальною площею 90 кв.м., яке розташоване в будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бальзака Оноре Де, будинок № 6 (літера А).

Згідно з Додатковою угодою № 1 від 29.12.2018 про внесення змін і доповнень до Договору оренди нежилого приміщення № 15-К від 01.01.2018 сторони домовились з 01.01.2019 змінити пункт 1.2. та п.п. 3.2.1.. пункту 3.2. та викласти у наступній редакції:

-п.1.2. строк оренди встановлюється з моменту підписання сторонами Договору та Акту прийому-передачі приміщення по 31.12.2019.

-3.2.1. орендна плата нараховується сторонами в кожному розрахунковому місяці з урахуванням положень, визначених пунктом 3.8. цього Договору.

Згідно Актів здачі-прийняття робіт (послуг) за період з 01.01.2018 по 31.05.2019 відповідачу надані послуги на загальну суму 191 708,00 грн., які оплачені відповідачем частково в розмірі 116 580,00 грн., внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість за Договором-2 у розмірі 75 128,00 грн. основного боргу.

Позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує умови Договору оренди № 15 від 01.03.2015 та Договору оренди № 15-К від 01.01.2018 в частині повної та своєчасної оплати за договорами, що і стало підставою для звернення до суду.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч. 1. ст. 760 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

У матеріалах справи наявні Акти приймання-передачі приміщення за спірними Договорами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що орендодавець взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачеві у тимчасове платне користування об`єкт оренди на певний строк та за відповідну плату згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору не сплатив на користь позивача орендну плату в розмірі 35 089,00 грн. основного боргу за Договором оренди нежитлового приміщення № 15 від 01.03.2015 , в зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість зі сплати вказаної суми.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованість у розмірі 35 089,00 грн. основного боргу за Договором оренди нежитлового приміщення № 15 від 01.03.2015 нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 5 035,74 грн. інфляційних втрат, 1 542,95 грн. 3 % річних за Договором оренди нежитлового приміщення № 15 від 01.03.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за Договором оренди нежитлового приміщення № 15 від 01.03.2015, з урахуванням розстрочки погашення заборгованості, передбаченої п. 5 Додаткової угоди від 31.12.2017 про розірвання Договору оренди нежилого приміщення № 15 від 01.03.2015, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 343,10 грн. 3 % річних, 1 037,80 грн. інфляційних втрат за розрахунком суду.

Таким чином, за Договором оренди нежитлового приміщення № 15 від 01.03.2015 з відповідача підлягає до стягнення 35 089,00 грн. основного боргу, 343,10 грн. 3 % річних, 1 037,80 грн. інфляційних втрат.

Згідно Актів здачі-прийняття робіт (послуг) за період з 01.01.2018 по 31.05.2019 за Договором оренди нежитлового приміщення № 15-К від 01.01.2018 відповідачу надані послуги на загальну суму 191 708,00 грн.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив, що сума заборгованості відповідача за Договором оренди нежитлового приміщення № 15-К від 01.01.2018 складає у розмірі 75 128,00 грн. заборгованості з орендної плати та відшкодування комунальних послуг, 46 117,50 грн. пені.

Після відкриття провадження у справі позивачем подано заяву, у якій зазначено, що у період з 11.06.2019 по 13.08.2019 відповідачем сплачено 40 000,00 грн. у рахунок погашення заборгованості, яка є предметом даного спору, що підтверджується платіжним дорученням № 2986/843 від 11.06.2019 на суму 5 000,00 грн., № 2PL883219 від 13.06.2019 на суму 5 000,00 грн., № 2PL337785 від 12.07.2019 на суму 3 500 грн., № 3010/849 від 17.07.2019 на суму 3 500,00 грн., № 3014/734 від 23.07.2019 на суму 3 000,00 грн., № 2PL836810 від 06.08.2019 на суму 5 000,00 грн., № 2PL958978 від 07.08.2019 на суму 5 000,00 грн., № 2PL987756 від 13.08.2019 на суму 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Провадження у справі було відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2019.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 25 000,00 грн. за Договором оренди нежитлового приміщення № 15-К від 01.01.2018 задоволенню не підлягають.

Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 15 000,00 грн. заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення № 15-К від 01.01.2018 підлягає закриттю, оскільки зазначену заборгованість було погашено після відкриття провадження у справі.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення № 15-К від 01.01.2018 підлягають частковому задоволенню у розмірі 35 128,00 грн.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 46 117,50 грн. пені.

Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пеня є неустойкою, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 3.3. Договору-2 плата за оренду, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, починаючи з 20 числа розрахункового місяця, стягується орендодавцем з урахуванням пені в розмірі 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

При здійсненні розрахунку пені позивачем не враховано, що згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 4 492,06 грн. за розрахунком суду.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН-М" до Фізичної особи-підприємця Стрига Григорія Івановича підлягають частковому задоволенню в розмірі 35 089,00 грн. основного боргу, 343,10 грн. 3 % річних, 1 037,80 грн. інфляційних втрат за Договором оренди нежитлового приміщення № 15 від 01.03.2015; 35 128,00 грн. основного боргу, 4 492,06 грн. пені за Договором оренди нежитлового приміщення № 15-К від 01.01.2018.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Закрити провадження у справі № 910/10254/19 в частині стягнення з відповідача 15 000,00 грн. заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення № 15-К від 01.01.2018.

2.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН-М" до Фізичної особи-підприємця Стрига Григорія Івановича про стягнення 162 913,19 грн. - задовольнити частково.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Стрига Григорія Івановича ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИЗАЙН-М" (02225, м. Київ, вулиця Бальзака Оноре Де, будинок 6 /літера А/, ідентифікаційний код 36284272) 35 089 (тридцять п`ять тисяч вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп. основного боргу, 343 (триста сорок три) грн. 10 коп. 3 % річних, 1 037 (одну тисячу тридцять сім) грн. 80 грн. інфляційних втрат за Договором оренди нежитлового приміщення № 15 від 01.03.2015, 35 128 (тридцять п`ять тисяч сто двадцять вісім) грн. 00 коп. основного боргу, 4 492 (чотири тисячі чотириста дев`яносто дві) грн. 06 коп. пені за Договором оренди нежитлового приміщення № 15-К від 01.01.2018, 1 366 (одну тисячу триста шістдесят шість) грн. 35 коп. судового збору.

4.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 08.10.2019

Суддя С. В. Стасюк