ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року Справа № 923/740/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт", м. Київ

до відповідача-1:Товариства з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс", м. Київ

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін", м. Херсон

про визнання договору припиненим, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення нерухомого майна

за участю представників сторін:

від позивача: уповноважений представник, адвокат Міщенко С. І.;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2: не прибув.

21.08.2018 до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява від 15.08.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс" (відповідач-1), до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" (відповідач-2), у якій позивач просить:

-визнати припиненим договір управління майном від 15.06.2016, укладений між відповідачами ТОВ "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" та ТОВ "Маков Люкс", посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу, реєстр № 3266;

-усунути ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" перешкоди у здійсненні права власності щодо цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору "Дельфін", що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, "Цукур" територія, будинок 14, шляхом припинення користування та розпорядження ним ТОВ "Маков Люкс" на підставі договору управління майном від 15.06.2016;

-зобов`язати ТОВ "Маков Люкс" звільнити приміщення цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору "Дельфін", що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, "Цукур" територія, будинок 14 та передати їх власнику - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт".

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 22.08.2018 порушено провадження у справі № 923/740/18. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.09.2018 з урахуванням перебування судді Литвинової В.В. у відпустці з 01.10.2018 року по 22.10.2018 року, а також для забезпечення в подальшому належного розгляду справи по суті, судом продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче судове засідання до 23.10.2018.

23.10.2018 до початку судового засідання в канцелярію Господарського суду Херсонської області подано зустрічну позовну заяву від Товариства з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про стягнення витрат в сумі 62 413,96 грн.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 26.10.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс" повернуто без розгляду зустрічну позовну заяву від 23.10.2018 (зареєстровано за вх.№ 2066/18 від 23.10.2018), оскільки ним порушено процесуальний строк для подачі зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 23.10.2019 задоволено клопотання (вх. № 2040/18 від 19.10.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" про зупинення провадження по справі № 923/740/18 та зупинено провадження у справі № 923/740/18 до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 923/705/18.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 08.01.2019 провадження у справі поновлено, цією ж ухвалою продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів.

04.02.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 26.10.2018 про повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 06.02.2019 провадження у справі № 923/740/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс", до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" про визнання договору припиненим, усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення нерухомого майна зупинено до повернення матеріалів справи до Господарського суду Херсонської області.

01.04.2019 (вх.№ 2/740/19) до Господарського суду Херсонської області повернулися матеріали справи № 923/740/18.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 03.04.2019 провадження у справі поновлено, підготовче судове засідання у справі призначено на 16.04.2019, цією ж ухвалою продовжено строк підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 16.04.2019 підготовче провадження у даній справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 14.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 19.04.2019 провадження у справі зупинено у зв"язку з надходженням 18.04.2019 запиту Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 (вх.№3587/19 від 18.04.2019) про витребування матеріалів справи № 923/740/18 у зв`язку з надходженням касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Маков Люкс" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2019. Супровідним листом від 23.04.2019 матеріали справи на виконання означеного запиту скеровано до південно-західного апеляційного господарського суду задля подальшого скерування до Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

31.07.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшли матеріали справи № 923/740/18.

Суддя Литвинова В.В. із 22.07.2019 року по 30.08.2019 року знаходилась у щорічній основній відпустці.

Відповідно до ч. 13 ст. 32 ГПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 03.09.2019 р. у даній справі було поновлено провадження та призначено розгляд справи по суті на 02.10.2019 р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав, заявлених у відзиві.

Відповідач-1 не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, хоча повідомлявся про дату, час та місце його проведення. Ухвала господарського суду про відкриття провадження у справі повернулась до суду із зазначенням причини повернення: закінчення встановленого строку зберігання (т.1 а.с. 125-129).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Відповідач-2 в судове засідання не прибув, 02.10.2019 р. надав суду клопотання про відкладення слухання справи, посилаючись на невідкладне відрядження представника.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового слухання, але останні не скористались своїм правом на участь своїх представників у судовому засіданні.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Частиною 5 статті 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач-1 не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами, винесеними по даній справі, у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Зважаючи на те, що неявка відповідачів не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідачі не скористалися наданими їм процесуальними правами, враховуючи відсутність поважних причин неявки представника відповідача-2, - за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Позивач у позові зазначає, що між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» в особі Херсонської обласної дирекції, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Херсонської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» (далі - Банк), та Приватним підприємством «Дитячий оздоровчий комплекс «Дельфін», правонаступником якого є відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дитячий заклад санаторного типу «Дельфін» (далі - позичальник), 15.12.2005 р. була укладена Генеральна кредитна угода№010/03-051/434, за умовами якої банк зобов`язався надавати позичальнику грошові кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в межах цієї угоди, в розмірі не більше 1 000 000,00 грн. З урахуванням додаткових угод № 1 від 26.02.2007 p., № 2 від 12.11.2007 p., № 3 від 13.10.2008 р. та № 010/03-051/434/4 від 27.09.2010 p. сторонами визначено ліміт кредитування в розмірі 6 027 100,00 грн., з кінцевим строком погашення 01.10.2018 р. В межах Генеральної кредитної угоди між сторонами буди укладені наступні договори:

1) 15.12.2005 р. - кредитний договір № 010/03-051/434-1, з урахуванням додаткових угод до нього № 1 від 12.09.2006 p., № 010/03-051/434-1/3 від 18.11.2009 р. та № 010/03-051/434-1/4 від 27.09.2010 р., за змістом якого банк, виступаючи в якості кредитодавця, зобов`язався надати позичальнику, кредит в розмірі 177 200,00 грн. зі сплатою 21,5 % річних, строком до 01.09.2011 p., з погашенням кредиту та відсотків згідно з графіком;

2) 26.02.2007 р. кредитний договір № 010/03-051/434-4, з урахуванням додаткових угод до нього № 1 від 12.11.2007 p., № 010/03-051/434-4/3 від 18.11.2009 р. та № 010/03-051/434-4/4 від 27.09.2010 р., за умовами якого банк, виступаючи в якості кредитодавця, зобов`язався надати позичальнику, кредит в розмірі 214 472,00 доларів США, зі сплатою 12 % річних, строком до 25.02.2017 p., з погашенням кредиту та відсотків згідно з графіком;

3) 12.11.2007 р. - кредитний договір № 010/03-051/434-5, з урахуванням додаткових угод до нього № 1 від 08.08.2008 p., № 2 від 09.01.2009 p., № 010/03-051/434-5/3 від 18.11.2009 p., № 010/03-051/434-5/4 від 24.02.2010 p., № 010/03-051/434-5/5 від 24.02.2010р., № 010/03-051/434-5/6 від 08.06.2010 р. та № 010/03-051/434-5/7 від 27.09.2010р., за умовами якого Банк, виступаючи в якості кредитодавця, зобов`язався надати позичальнику, кредит в розмірі 2300000 грн, зі сплатою 13 % річних, з погашенням кредиту та відсотків згідно з графіком;

4) 14.10.2008 р. - кредитний договір № 010/03-051/434-6, з урахуванням додаткових угод до нього № 010/03-051/434-6/4 від 23.02.2010 p., № 010/03-051/434-6/5 від 24.02.2010р., № 010/03-051/434-6/6 від 08.06.2010 p., № 010/03-051/434-6/7 від 27.09.2010 р., за умовами якого Банк, виступаючи в якості кредитодавця, зобов`язався позичальнику, кредит в розмірі 762 581,60 грн., зі сплатою 21,5 % річних, з погашенням кредиту та відсотків згідно з графіком строком до 25.02.2017 р.

Позивач стверджує, що з метою забезпечення вимог Банка, що випливають з Генеральної кредитної угоди №010/03-051/434 від 15.12.2005 р. та всіх кредитних договорів, укладених в її рамках, між Банком та Приватним підприємством «Дитячий оздоровчий комплекс «Дельфін» (далі - Боржник) 11.01.2006 р. було укладено договір іпотеки, посвідчений 11.01.2006 р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Л.М., зареєстровано в реєстрі за № 23. Також, між Банком та Боржником 07.03.2007 р. укладено договір іпотеки, посвідчений 07.03.2007 р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Л.М., зареєстровано в реєстрі за № 1053. За вказаними договорами предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору «Дельфін», який розташований за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, «Цукур», територія 14 та який належав Боржнику на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Скадовською держнотконторою 14.09.2001 р. за реєстраційним номером 2777 зареєстрованого Херсонським бюро технічної інвентаризації за № 82.

Позивач наголошує, що Банк свої зобов`язання за Генеральною кредитною угодою та Кредитними договорами виконав в повному обсязі, а боржник обов`язок щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 22.10.2013 р. у справі №923/1166/13, яке набрало чинності, з ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» стягнуто заборгованість за Кредитним договором №010/03-051/434-1 від 15.12.2005р., а саме, заборгованість по кредиту - 142 016,14 грн., заборгованість по відсоткам - 55 814,37 грн., пеню за порушення строків сплати кредиту - 37 620,22 грн. та пеню за порушення строків сплати відсотків - 8 289,76 грн; заборгованість за Кредитним договором №010/03-051/434-4 від 26.02.2007 p., а саме, заборгованість по кредиту - 196 032,87 дол. США, що еквівалентно 1 566 890,73 грн, заборгованість по відсоткам - 44 841,26 дол. США, що еквівалентно 358 416,19 грн, пеню за порушення строків сплати кредиту - 12 532,23 дол. США, що еквівалентно 100 170,11 грн, пеню за порушення строків сплати відсотків - 6 810,79 дол. США, що еквівалентно 54 438,64 грн.; заборгованість за Кредитним договором № 010/03-051/434-5 від 12.11.2007 p., а саме заборгованість по кредиту - 2 042 444,52 грн., заборгованість по відсоткам - 741 046,53 грн., пеню за порушення строків сплати кредиту - 130 938,02 грн. та пеню за порушення строків сплати відсотків - 109 860,24 грн.; заборгованість за Кредитним договором №010/03-051/434-6 від 14.10.2008 p., а саме заборгованість по кредиту - 747 959,47 грн., заборгованість по відсоткам - 307 084,67 грн., пеню за порушення строків сплати кредиту - 36683,85 грн та пеню за порушення строків сплати відсотків - 46 434,04 грн. На виконання рішення суду було видано наказ та відкрито виконавче провадження, однак заборгованість ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» так і не була погашена.

Матеріалами справи підтверджується, що 24.05.2017 р. між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КРИСТАЛБАНК» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, (п.п. 2.1, 2.2.) ПАТ «КРИСТАЛБАНК» зобов`язалось передати AT «Райффайзен Банк Аваль» загальну суму фінансування, a AT «Райффайзен Банк Аваль» зобов`язалось відступити ПАТ «КРИСТАЛБАНК» права вимоги до Боржників (портфельне відступлення прав вимоги) за кредитними договорами згідно реєстру відступлених прав. Права вимоги були відступлені як за основними зобов`язаннями, так і за забезпечувальними, а саме були укладені Договір відступлення прав за іпотечними договорами, Договір відступлення прав за договорами застави, Договір відступлення прав за договорами застави, що нотаріально посвідчені, й Договір відступлення прав за договорами поруки. Щодо іпотечних договорів - 25.05.2017р. між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Кристалбанк» укладено договір відступлення прав за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаіусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 1497. З дати відступлення права вимоги AT «Райффайзен Банк Аваль» припинило бути стороною кредитних договорів, договорів поруки, договорів іпотеки/застави тощо, а ПАТ «КРИСТАЛБАНК» стало виключним та єдиним кредитором за кредитними договорами та всіма забезпечувальними зобов`язаннями за основним зобов`язанням (договорами поруки, іпотеки, застави тощо), в тому числі, за кредитними договорами та договорами забезпечення укладених з ТОВ «ДЗСТ «Дельфін». Датою відступлення права вимоги є дата підписання між AT «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КРИСТАЛБАНК» реєстру відступлених прав вимоги, яке здійснюється після отримання AT «Райффайзен Банк Аваль» всієї загальної суми фінансування (п. 1.1. Договору). На виконання умов договору факторингу ПАТ «КРИСТАЛБАНК» здійснило розрахунок у повному обсязі.

Судом встановлено, що 25.05.2017 р. між ПАТ «КРИСТАЛБАНК» та ТОВ «ФК «Форінт» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого, (п.п.2.1, 2.2.) ТОВ «ФК «Форінт» зобов`язалось передати ПАТ «КРИСТАЛБАНК» загальну суму фінансування, а ПАТ «КРИСТАЛБАНК» зобов`язалось відступити ТОВ «ФК «Форінт» права вимоги до Боржників (портфельне відступлення прав вимоги) за кредитними договорами згідно реєстру відступлених прав. Права вимоги були відступлені як за основними зобов`язаннями, так і за забезпечувальними, а саме були укладені Договір відступлення прав за іпотечними договорами, Договір відступлення прав за договорами застави, Договір відступлення прав за договорами застави, що нотаріально посвідчені, й Договір відступлення прав за договорами поруки.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що фактор зобов`язаний сплатити клієнту загальну суму фінансування протягом трьох робочих днів з дати укладення Договору.

На виконання умов договору факторингу ТОВ «ФК «Форінт» здійснило розрахунок у повному обсязі.

Згідно реєстру відступлених прав за договором факторингу від 25.05.2017 p., який є невід`ємною частиною договору, ТОВ «ФК «Форінт» було відступлене заборгованість ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» за Генеральною кредитною угодою та Кредитними договорами.

На виконання пункту 2.10. Договору Факторингу, у зв`язку із відступленням прав вимоги та з належним виконанням ТОВ «ФК «Форінт» обов`язку по сплаті загальної суми фінансування, сторонами 25.05.2017 р. було окремо укладено та підписано договір відступлення прав за іпотечними договорами, що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та зареєстровано в реєстрі за №1501, згідно додатку до якого, в числі інших, ПАТ «КРИСТАЛБАНК» було відступлено ТОВ «ФК «Форінт» право вимоги за Забезпечувальними договорами - договір іпотеки, укладений між Банком та Боржником, посвідчений 11.01.2006 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Л.М., зареєстровано в реєстрі за № 23; договір іпотеки, укладений між Банком та Боржником, посвідчений 07.03.2007 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Л.М., зареєстровано в реєстрі за № 1053.

Суд погоджується з твердженням позивача, що з дати відступлення права вимоги, ПАТ «КРИСТАЛБАНК» перестало бути стороною кредитних договорів та всіх забезпечувальних договорів за ними, а ТОВ «ФК «Форінт» стало виключним та єдиним кредитором за Генеральною кредитною угодою та укладених в його рамках кредитних договорах та всіма забезпечувальними договорами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ТОВ «ФК «Форінт» став кредитором відносно ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» за Генеральною кредитною угодою №010/03-051/434 від 15.12.2005 р. та за всіма кредитними договорами, укладеними в її рамках, та іпотекодержателем за договором іпотеки, укладеним між Банком та Боржником, посвідчений 11.01.2006 р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Л.М., зареєстровано в реєстрі за № 23 (далі - Договір іпотеки 1); та за договором іпотеки, укладеним між Банком та Боржником, посвідчений 07.03.2007 р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Л.М., зареєстровано в реєстрі за № 1053 (далі - Договір іпотеки 2), відносно нерухомого майна, а саме, Цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору «Дельфін», який розташований за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, «Цукур», теріторія 14. Предмет іпотеки належав Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Скадовською держконторою 14.09.2001 р. за реєстрац. №2777 зареєстрованого Херсонським бюро технічної інвентаризації за №82, що виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною кредитною угодою №010/03-051/434 від 14.12.2005 р. та усіма кредитними договорами укладеними в її рамках.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 21.05.2018 р. замінено кредитора (стягувача) за виконавчим документом, визнано ТОВ «ФК «Форінт» кредитором (стягувачем) за зобов`язаннями ТОВ «ДЗСТ «Дельфін», які випливають з зазначеної Генеральної кредитної угоди, кредитних договорів та забезпечувальних договорів.

Відповідно до п. 5.2. Договору іпотеки 1 та до п. 6.2 Договору іпотеки 2 іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на Предмет іпотеки у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання Іпотекодавцем зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строки суми кредиту; або при несплаті у передбачені Кредитним договором строки сум процентів; комісійної винагороди, сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

Відповідно до п. 5.3. Договору іпотеки 1 та до п. 6.З. Договору іпотеки 2 іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на Предмет іпотеки, зокрема, у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором або Кредитним договором.

Пунктом 5.4 Договору іпотеки 1 передбачені способи задоволення вимог іпотеко держателя:

5.4.1. У випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим або кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. В такому випадку цей договір згідно ст. 36-37 Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі цього договору іпотеки, який в цьому випадку є правовстановлюючим документом.

Пунктом 6.4 Договору іпотеки 2 передбачено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки може здійснюватися: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 6.5. Договору іпотеки 2 у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим або Кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги задовольняються за рахунок Предмета іпотеки.

Підпунктом 6.5.1. Договору іпотеки 2 передбачено, що у відповідності до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» цей договір є договором про задоволення вимог, на підставі якого іпотекодержатель на власний розсуд може згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» набути право власності на Предмет іпотеки. В цьому випадку договір про задоволення вимог іпотекодержателя (застереження) є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухому майно, що є Предметом іпотеки.

Відповідно до п. 5.5. Договору іпотеки 1 та п. 6.6. Договору іпотеки 2 право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя належить іпотекодержателю.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Позивач у позові зазначає, що оскільки ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» заходи щодо виконання зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків, а також нарахованої пені та штрафу не здійснювалися, ТОВ «ФК «Форінт» відповідно до положень вказаної правової норми та на підставі умов договорів іпотеки відповідного застереження було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом отримання та реєстрації за собою права власності на нього, яке у встановленому порядку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 26.04.2018 р.

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженням позивача, що з 26.04.2018 р. ТОВ «ФК «Форінт» набув права власності на предмет іпотеки - нерухоме майно цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору «Дельфін», який розташований за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, «Цукур», теріторія 14, а право власності відповідача-2 ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» на це майно відповідно припинилося.

Позивач наголошує, що не має можливості здійснювати своє право власності стосовно цього нерухомого майна з огляду на наступне.

15.06.2016 р. між відповідачами по справі ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» (відповідач-2) та ТОВ «Маков Люкс» (відповідач-1) укладено Договір довірчого управління майном (т.1 а.с.44, 45), на підставі якого відповідач-2 ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» передав відповідачеві-1 ТОВ «Маков Люкс» на певний строк з 01.03.2015 р. майно в управління, а саме: ЦМК дитячого оздоровчого табору «Дельфін», що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, м. Скадовськ, Цукур територія, будинок 14 (далі - Договір довірчого управління). У зазначеному договорі вказано, що майно належить відповідачеві-2 ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Скадовською державною нотаріальною конторою 14.09.2001 р. за реєстровим №2777. Право власності зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Херсонським державним бюро технічної інвентаризацією 20.09.2001 р. в реєстрову книгу № 1 за реєстровим номером 82.

Пунктом 1.5. Договору управління майном зазначено, що ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» повідомив ТОВ «Маков Люкс», що передане в управління Майно є предметом Договорів іпотеки, укладених між відповідачем-2 ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» та AT «Райффайзен Банк Аваль» від 11.01.2006 р. за реєстровим №23; та від 07.03.2007 за реєстровим №1053.

Згідно приписів ст. 1039 ЦК України майно, що є предметом договору застави, може бути передане в управління. Установник управління зобов`язаний попередити управителя про те, що майно, яке передається в управління, є предметом договору застави.

Статтею 1040 ЦК України встановлено, що звернення стягнення на майно, передане в управління, за вимогою кредитора установника управління не допускається, крім випадку визнання установника управління банкрутом або звернення стягнення за вимогою заставодержателя на майно, що є предметом договору застави.

Відповідно до ст. 1032 ч. 6 ЦК України у разі переходу права власності на майно, що є предметом договору управління, від установника управління до іншої особи договір управління не припиняється, крім випадків, коли право власності на майно переходить внаслідок звернення на нього стягнення.

Матеріалами справи підтверджується, що листами від 11.06.2018 p. (т.1 а.с.46-52), 18.06.2018 p. (т.1 а.с.53-61), 10.07.2018 p. (т.1 а.с.62-72) позивач направляв до відповідачів повідомлення про припинення договору управління майном та вимоги про звільнення приміщення.

На думку позивача, відповідачі навмисно не отримують кореспонденцію від ТОВ «ФК «Форінт», та таким чином унеможливлюють здійснення позивачем необхідних дій щодо законного та позасудового врегулювання спору.

Таким чином, враховуючи, що між відповідачами було укладено договір управління майном стосовно вказаного нерухомого майна, яке на момент укладення цього договору знаходилося в іпотеці, яка є різновидом застави, в подальшому на яке позивачем було звернуто стягнення заборгованості на це майно в один з передбачених законом способів, відповідно до якого ТОВ «ФК «Форінт» набув права власності на нього, продовження дії договору управління майном, укладеного між відповідачами, позивач не бажає, отже, вказаний договір управління вказаним нерухомим майном, укладений між відповідачами, припиняється.

За твердженням позивача, ТОВ «Маков Люкс» користується і розпоряджається вказаним майном у вигляді спірної нерухомості у якості довірчого управителя, у складі тендерної документації у 2018 році подає документи щодо наявності договорів про надання оздоровчих послуг, укладених між ним та Департаментом соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації, а також між ним та Комунальним закладом Київської обласної ради «Сервісно-ресурсного центру», між ним та Відділом освіти Києво-Святошинської районної державної адміністрації, з вказівкою місце надання послуг - м. Скадовськ, вул. Цукур, 14. ТОВ «Маков Люкс» після звернення стягнення на зазначене нерухоме майно, яке було предметом іпотеки, та реєстрації права власності на нього за ТОВ «ФК «Форінт», надіслання йому повідомлення про припинення договору управління майном, продовжує користуватися та розпоряджатися цим майном.

Згідно зі ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зокрема, за змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов).

Умови подання негаторного позову (ст.391 ЦК України) такі:

1) майно знаходиться у власника або титульного володільця;

2) інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном;

3) для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою, тощо);

4) у позові має чітко та конкретно визначитися дії, які повинен здійснити відповідач щодо усунення порушень права власника (володільця).

Захист прав і охоронюваних законом інтересів підприємств і організацій за негаторним позовом здійснюється судом у формі припинення дій, що порушують право, або відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Відзив відповідача-2 (т.2 а.с.59,60), наданий суду 23.10.2018 р., судом залишено без розгляду, оскільки його надано суду з порушенням строку, встановленого ухвалою суду від 11.09.2018 р., без зазначення поважних причин пропущення строку та без клопотання про відновлення строку, встановленого судом.

Відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами доводів позивача.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі вищенаведених норм права, керуючись ст..ст. 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати припиненим Договір управління майном від 15.06.2016 р., укладений між відповідачами ТОВ « Дитячий заклад санаторного типу «Дельфін» та ТОВ «Маков Люкс», посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В.Г., реєстр № 3266.

3. Усунути перешкоди у здійсненні права власності ТОВ «ФК «Форінт» щодо цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору «Дельфін», що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, «Цукур» територія, будинок 14, шляхом припинення користування та розпорядження ним ТОВ «Маков Люкс» на підставі договору управління майном від 15.06.2016 р.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Маков Люкс» звільнити приміщення цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору «Дельфін», що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, «Цукур» територія, будинок 14, та передати їх власнику ТОВ « ФК «Форінт» .

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маков Люкс» (; 04205, м. Київ, вул. Тимошенка, буд. 21, корп. 2, кв. 81) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФОРІНТ» (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, б. 34, оф. 212, ) судовий збір у розмірі 5 286,00 гр.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення 09.10.2019 року.

Суддя В.В.Литвинова