ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1881/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Пустоваловій І.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (61022, м. Харків, вул. Сумська, 39, оф. 125; ідент. код 40292876);

3-я особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (ідент. код 30019801) в особі Філії "Оператор газотранспортної системи України" (Код ЄДРПОУ ВП: 41635376; Місцезнаходження ВП: 01021, м.Київ, Печерський район, Кловський узвіз, будинок 9/1, 2 поверх)

до Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5; ідент. код 40108599)

3-я особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" (ідент. код 41849377; місцезнаходження: 79026, Львівська обл., місто Львів, вул. Сахарова, будинок 43, офіс 406).

про стягнення 1347404,30 грн.

за участю представників:

представник позивача - Мизиненко Д.В., ордер серії ХВ № 1969/10/07 від 10.07.2019, договір про надання правової допомоги № 10/07 від 10.07.2019, додаткова угода б/н від 19.08.2019

представник відповідача - Маслош С.М., довіреність № 487/119/01/26-2019 від 25.04.2019

представник 3-ї особи (АТ "Укртрансгаз" в особі Філії "Оператор газотранспортної системи України") - Кухтик В.М., довіреність № 1-1159 від 06.06.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4813 від 26.04.2017

представник 3-ї особи (ТОВ "Благогаз Збут") - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач", 14.06.2019 р. звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Головного управління Національної поліції в Харківській області про стягнення заборгованості за фактично поставлений природний газ за період з січня по березень 2019 р. за відсутності у споживача договору на постачання природного газу у розмірі 1253786,88 грн., яка розрахована виходячи із прейскуранту НАК "Нафтогаз України" ринкових цін природного газу як товару з урахуванням ПДВ для споживачів, а також про стягнення нарахованих на цю заборгованість інфляційних втрат у розмірі 6767,91 грн. та 3% річних у розмірі 16028,52 грн. Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 19148,75 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.06.2019 року прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1881/19 та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

10.07.2019 на адресу суду позивачем надано заяву про збільшення розміру позовних вимог (вх. 16619), в якій позивач повідомляє, що позивач протягом квітня 2019 року подав Оператору ГТМ - АТ "Укртрансгаз" номінації з постачання природного газу на квітень 2019 року кількістю 9,257 тис.куб.м., які були підтверджені останнім. Таким чином, обсяг спожитого відповідачем природного газу склав у квітні 2019 року - 9,257 тис.куб. м на загальну суму 69238,66 грн. з ПДВ. На вказану суму заборгованості позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 1183,97 грн. та 3% річних у розмірі 398,36 грн. За таких підстав, позивач просить суд прийняти заяву про збільшення розміру позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача разом із заборгованістю за фактично поставлений природний газ за період з січня по березень 2019 р., заборгованість за фактично поставлений природний газ за квітень 2019 р. у розмірі 69238,66 грн., інфляційні втрати нараховані на цю заборгованість у розмірі 1183,97 грн. та 3% річних - 398,36 грн., а також покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.07.2019 року прийнято заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог (вх. 16619) та продовжено розгляд справи з її урахуванням; підготовче засідання відкладено на "13" серпня 2019 р. о 10:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.08.2019 року залучено до участі у справі в якості 3-ї особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (ідент. код 30019801) в особі Філії "Оператор газотранспортної системи України"; залучено до участі у справі в якості 3-ї особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут"; задоволено клопотання позивача про витребування доказів (вх. 17607).

Крім того, у цьому підготовчому засіданні 13.08.2019 у справі було постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів до 17.09.2019 р. в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України та про відкладення підготовчого засідання в порядку ч. 2 ст. 183 ГПК України; на 28 серпня 2019 року о 12:45 год.

У підготовчому засіданні 28.08.2019 р. постановлено: протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в порядку передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України на 17.09.2019 р. о 10:00.

У судовому засіданні 17.09.2019 р. було задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 12:30 02.10.2019 р., в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та просить суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав вказаних у заявах по суті справи.

Представник відповідача у судовому засіданні та у наданих на адресу суду заявах по суті спору, заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, наголошуючи на безпідставності позовних вимог наголошуючи, що між ГУНП в Харківській області та ТОВ "Мегагаз Постач" не було укладено договір на постачання природного газу з вини саме ТОВ "Мегагаз Постач", пропозиція якого не відповідала умовам тендерної документації. Натомість відповідач діяв відповідно до законодавства, зокрема у абзаці 7 пункту 2.9 глави 2 Порядку унормовано, що органи казначейства не реєструють зобов`язання у разі відсутності документів щодо закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до законодавства у сфері закупівель. Оскільки між сторонами не було укладено договору щодо закупівлі, то ГУНП в Харківській області не мало юридичних підстав щодо взяття бюджетних зобов`язань та здійснення оплати за поставлений природний газ у січні-квітні 2019 року. Одночасно відповідач наголошує, що позивач не довів належними доказами, що у період з січня по березень 2019 року саме ТОВ "Мегагаз Постач" здійснювало постачання природного газу для потреб ГУНП в Харківській області. Проте, відповідач не заперечує, що з початку 2019 року опалення підрозділами ГУНП В Харківській області споживалось безперервно, при цьому з 01.01.2019 року по м. Харкову розподіл газу здійснює ПАТ "Харківміськгаз", а по Харківській області - ПАТ "Харківгаз". При цьому 02.04.2019 відповідачем було укладено з ТОВ "Благогаз Збут" (переможцем відкритих торгів) договір № 89 про закупівлю природного газу. Крім того, заперечуючи проти позовних вимог, відповідач також наголошує на незгоді з розміром заявленої до стягнення суми, як основного боргу так і нарахувань здійснених позивачем в порядку приписів ст. 625 ЦК України. Так, відповідач наголошує, що в актах приймання-передачі природного газу за січень - лютий 2019 року № 64, 122 і рахунках № 76, 140 від 31.01.2019 та 28.02.2019 року ціна за 1000 куб.м. була зазначена на 7400,00 грн. без ПДВ, натомість у листі-вимозі від 15.04.2019 р. № 238, який надійшов на адресу відповідача 21.05.2019 р. позивач вимагав сплати за природний газ за січень-березень 2019 року у сумі 1253786,88 грн., із зазначенням ціни за 1000 куб.м., яка значно відрізняється від ціни тендерної пропозиції позивача (ціни вказаної у наданих актах приймання-передачі природного газу). Також, відповідач наголошує, що при арифметичному розрахунку за газ за січень 2019 року здійснено помилку, та розбіжність становить 0,03 грн., тому загальна сума за спожитий природний газ у розрахунку позивача повинна складати 1253786,85 грн., а не як заявляє позивач 1253786,88 грн. Також відповідач заперечує проти задоволення вимог про відшкодування збитків (нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України). Крім того, відповідачем 16.09.2019 р. подано до суду клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому наголошено, що із п. 1.2 договору № 10/07 вбачаться, що з 10.07.2019 по 18.07.2019 року адвокатське об`єднання "ТАУЕР" мало право представляти інтереси позивача тільки в адміністративному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, і тільки з 19.07.2019 ТОВ "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ" уповноважило адвокатське об`єднання "ТАУЕР" здійснювати представництво його інтересів в господарському судочинстві (вступна частина додаткової угоди абзац другий)

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ТОВ "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ" є суб`єктом господарювання заснованим в 2016 р., видами діяльності якого є, зокрема, виробництво газу; розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи; торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний).

Як вбачається з матеріалів справи позивач протягом січня-квітня 2019 року приймав участь у відкритих торгах за процедурою державної закупівлі, замовником якої був відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області на закупівлю природного газу, а саме:

- За процедурою державної закупівлі UA-2018-11-30-001710-с. Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ" за результатом оцінки тендерних пропозицій, яка проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації, 17 грудня 2018 року був визначений учасником з найбільш економічно вигідною тендерною пропозицією, що має найнижчу ціну. За результатом розгляду тендерної пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації, наданої учасниками за предметом закупівлі, протоколом засідання тендерного комітету Головного управління Національної поліції в Харківській області, 20 грудня 2018 року було відхилено тендерну пропозицію, як ТОВ «МЕГАГАЗ ПОСТАЧ», так і іншого учасника закупівлі. Торги не відбулися;

- За процедурою державної закупівлі UA-2018-12-22-002511-b. Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ" за результатом оцінки тендерних пропозицій, яка проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації, 10 січня 2019 року був визначений учасником з найбільш економічно вигідною тендерною пропозицією, що має найнижчу ціну. Протоколом засідання тендерного комітету Головного управління Національної поліції в Харківський області № 199/к від 18.02.2019 року було скасоване рішення про визначення переможцем відкритих торгів на закупівлю та прийняття про намір укласти договір з ТОВ "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ". Проте, за результатом розгляду тендерної пропозиції на відповідність вимогам тендерної документації, інших учасників за предметом закупівлі, тендерним комітетом Головного управління Національної поліції в Харківській області, 19-22 лютого 2019 року було відхилено тендерну пропозицію інших учасників закупівлі. Торги не відбулися;

- За процедурою державної закупівлі UA-2019-02-28-000874-а. Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ" було надано свою тендерну пропозицію щодо участі у торгах. Проте переможцем відкритих торгів за предметом закупівлі - ДК 021:20-6 Газове паливо було визнано ТОВ "Благогаз ЗБУТ" та прийнято рішення про намір укласти з ним договір про закупівлю за результатами торгів.

02 квітня 2019 року між ТОВ "Благогаз ЗБУТ" та Головним управлінням Національної поліції в Харківській області було укладено договір № 89 на закупівлю природного газу, в рамках якого ТОВ "Благогаз ЗБУТ" у квітні 2019 року поставив Головному управлінню Національної поліції в Харківській області природний газ в об`ємі 1,083 тис.м.куб. При цьому, у наданих ТОВ "Благогаз ЗБУТ" поясненнях, останній зазначає, що відповідно до п. 1.4 договору № 89 місце поставки газу об`єкти споживача у м. Харкові та у Харківській області, проте Головне управління Національної поліції в Харківській області не подав повного переліку ЕІС-кодів окремих точок споживання, тому товариством з обмеженою відповідальністю "Благогаз ЗБУТ" було поставлено природний газ лише по ПАТ "Харківміськгаз".

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт відсутності між позивачем та відповідачем підписаного договору на поставку природного газу у період з січня 2019 р. по квітень 2019 р.

Проте, позивач наполягає, що ТОВ "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ", враховуючи вимоги чинного законодавства України, що регулюють відносини на ринку природного газу, з метою недопущення залишення державної установи без опалення та, як наслідок, зриву покладених на останню правоохоронних функцій та обов`язків:

- 19.12.2018 р. Оператору ГТМ - АТ "УКРТРАНСГАЗ" було подано номінацію на Головне управління Національної поліції в Харківський області з обсягами природного газу на січень 2019 р. кількістю 47,500 тис. куб. м.;

- 19.01.2019 р. Оператору ГТМ - АТ "УКРТРАНСГАЗ" було подано номінацію на Головне управління Національної поліції в Харківський області з обсягами природного газу на лютий 2019 р. кількістю 21,000 тис. куб. м.;

- 19.02.2019 р. - подана номінація на березень 2019 року кількістю 20,000 тис. куб. м.;

- у квітні було подано номінацію на Головне управління Національної поліції в Харківський області з обсягами природного газу на квітень 2019 р. кількістю 9,257 тис. куб. м.

Вищезазначені номінації були підтверджені Оператору ГТМ - АТ "УКРТРАНСГАЗ", при цьому позивач, не вчинив дії з припинення/обмеження Головного управління Національної поліції в Харківський області з постачання природного газу, шляхом зняття лімітів, виходячи з того, що внаслідок таких дій, був би обмежений або зірваний процес виконання владних повноважень державною установою, зупинено теплогенеруюче і технологічне обладнання, і саме головне - у зимову пору року залишилися б на невизначений час без опалення підрозділи Національної поліції. А відтак, у січні-квітні 2019 р. постачання природного газу на об`єкти Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснювало ТОВ "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ".

Так за допомогою електричних мереж ТОВ "ТАНДЕМ ІНВЕСТБУД" було поставлено електричну енергію субспоживачам в наступних обсягах:

Позивач наполягає, що ТОВ "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ" відповідачу було розподілено природний газ наступним чином:

- у січні 2019 року - 37,877 тис. куб. м природного газу, що підтверджується актами наданих послуг з розподілу природного газу на загальну суму 448 206,15 грн.;

- у лютому 2019 року - 40,408 тис. куб. м природного газу на загальну суму 463 027,19 грн.;

- у березні 2019 року - 34,983 тис. куб. м природного газу на загальну суму 342 553,54 грн.;

- у квітні 2019 року - 9,257 тис. куб. м природного газу на загальну суму 69238,66 грн.

При цьому, при розрахунку вартості природного газу позивачем використано прейскурант НАК "НАФТОГАЗ України" щодо ринкових цін природного газу як товару з урахуванням ПДВ (без урахування тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами) для споживачів, які не підпадають під дію Положення про покладання обов`язків на суб`єктів природного газу, за яким за умови оплати протягом або після періоду (календарний місяць) поставки газу:

- за січень 2019 р. ціна природного газу з ПДВ становить 11 833,20 грн.;

- за лютий 2019 р. ціна природного газу з ПДВ становить 11 458,80 грн.;

- за березень 2019 р. ціна природного газу з ПДВ становить 9 792,00 грн.;

- за квітень 2019 р. ціна природного газу з ПДВ становить 7479,60 грн.

При цьому, позивач наголошує, підстав для звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати за розподілений природний газ за спірний період за відсутності укладеного договору, не спростовує факту поставки позивачем природного газу у визначених у позові об`ємах.

15.04.2019 року ТОВ "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ" надіслав Споживачу лист з вимогою оплати за фактично спожитий природний газ за січень, лютий, березень 2019 року на загальну суму 1 253 786,88 гривень.

03.06.2019 року за № 950/119/04/50-2019 Головне управління Національної поліції в Харківській області надало відповідь про відсутність договірних відносин та юридичних підстав щодо взяття бюджетних зобов`язань та здійснення оплати за поставлений природний газ у січні - березні 2019 року.

Враховуючи нездійснення оплати за розподілений природний газ відповідачем, тобто наявність невиконаних грошових зобов`язань, позивачем з посиланням на ст. 625 ЦК України, крім суми основного боргу, заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення виконання ним грошового зобов`язання, а саме 3% річних з 01.02.2019 р. по 01.08.2019 р. у розмірі 16426,88 грн., та застосовано індекс інфляції на суму заборгованості за січень-березень за період з січня по лютий 2019 р. та на суму заборгованості за квітень 2019 р. за період з січня по травень 2019 р. у загальному розмірі 7951,88 грн.

Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача вартості поставленого природного газу та здійснених на цю суму нарахувань в порядку приписів ст. 625 ЦК України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. (ч.ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України).

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами суд виходить з того, що згідно чинному законодавству України зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні. Позадоговірні зобов`язання можуть бути деліктними або безделіктними.

Наразі відсутність у спірний період укладеного між сторонами договору про постачання газу та/або іншого договору виключає договірні зобов`язання.

Відсутність неправомірних дій (бездіяльності) відповідача означає відсутність господарського правопорушення (протиправних дій), і, як наслідок, виключає деліктні зобов`язання.

В свою чергу, позивачем були вчинені дії щодо реалізації свого права на участь у відкритих торгах за процедурою державної закупівлі природного газу, замовником якого виступив відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківський області. Проте, з незалежних від сторін обставин протягом спірного періоду договір щодо закупівлі природного газу не був укладений. Так, моменту укладення договору передують різного роду організаційні, правові, технічні та ін. заходи, здійснення яких знаходиться по за межами волі й контролю потенційного споживача. Їх невиконання (неналежне чи несвоєчасне виконання) не може бути поставлене в провину позивачеві.

Відсутність ознак господарського правопорушення в діях/бездіяльності учасників спірних правовідносин не спростовується відповідачем.

Таким чином, відсутність деліктних зобов`язань у спірних правовідносинах виключає можливість захисту прав позивача як постраждалої сторони шляхом стягнення збитків (в т.ч. упущеної вигоди), адже необхідною умовою стягнення збитків є саме делікт (господарське правопорушення). Зокрема ст.ст. 22, 1166 ЦК України унормовано, що необхідною умовою відповідальності у вигляді стягнення шкоди є саме неправомірні рішення, дії чи бездіяльність. Аналогічно ст.ст.216, 224, 225 ГК України визначено, що необхідною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення.

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами кваліфікуються як бездоговірні та безделіктні.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що спірні правовідносини охоплюються регулюванням ст.ст. 1212-1214 ЦК України. Як вбачається зі змісту цих норм вони підлягають застосованою в т.ч. у відносинах, які не місять ознак делікту. Так, ч.2 ст.1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Тобто, ці поширюють свою дію і на випадки набуття (збереження) майна в результаті правомірних дій.

З аналізу змісту норм ст.ст. 1212-1214 ЦК України, абз.4 ч.1 ст. 144, абз.5 ч.1 ст.174 ГК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

З матеріалів справи та з пояснень представників учасників справи вбачається, що в даному разі наявні усі три названі ознаки.

По-перше, судом встановлено, що відповідач дійсно зберіг (заощадив) у себе майно - кошти, у вигляді плати за поставлений позивачем природний газ.

Суд зауважує, що збереження (заощадження) цього майна (грошових коштів) почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій відповідача з моменту поставки природного газу. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати коштів.

По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні, оскільки відсутні підстави для одержання відповідачем прав користування газом поставленого позивачем безоплатно, як і відсутні правові підстави від звільнення відповідача від плати за таке користування. Разом с тим у спірний період відсутній і договір щодо вчинення таких дій

По-третє, відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача, оскільки збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді плати за користування електричною мережею призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Сам факт несплати відповідачем за поставлений газ свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію «виправдане очікування», що є загальновизнаною в т.ч. в практиці визначення Європейського суду з прав людини.

Очевидно, що такий стан речей не відповідає загальним засадам справедливості, добросовісності, розумності, закріпленим п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування у даній справі передбачених ст.ст.1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум плати за користування електричною мережею, який набув майно або зберіг його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності до ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За допомогою цих норм навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору.

При цьому судом враховано, що відповідно до п. 39 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" суб`єктами ринку природного газу є оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про ринок природного газу" ринок природного газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції, крім діяльності суб`єктів природних монополій, та за принципами відповідальності суб`єктів ринку природного газу за порушення правил діяльності на ринку природного газу та умов договорів.

Пунктами 6, 17 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що газорозподільна система - це технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам; оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах (ст. 37 Закону України "Про ринок природного газу").

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 р. № 717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року", з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2018/19 року, операторам газорозподільних мереж заборонено відключення та обмеження енергопостачання об`єктів теплогенеруючих та теплопостачальних організації від системи розподілу газу в опалювальний сезон нижче технологічного мінімуму споживання природного газу. Місцевим держадміністраціям та виконавчим органам сільських, селищних та міських рад рекомендовано першочергово розпочати опалювальний сезон у закладах загальної середньої та дошкільної освіти, закладах охорони здоров`я та інших закладах соціальної сфери, обладнаних автономними системами опалення.

Як вказує позивач, не дивлячись на відсутність договірних відносин, ТОВ "МЕГАГАЗ ПОСТАЧ" не вчинив дії з припинення/обмеження відповідачу з надання послуг з постачання природного газу, шляхом зняття лімітів, у зв`язку з чим, позивач поставив відповідачу газ протягом січня-квітня 2019 року

Як вбачається з матеріалів справи, позивач поставив відповідачу у січні 2019 року 37,877 тис. куб. м природного газу, у лютому 2019 року 40,408 тис.куб.м природного газу, у березні 2019 року 34,983 тис.куб.м, у квітні 2019 року 9,257 тис. куб. м природного газу. Поставка вказаних об`ємів газу підтверджується відомостями операторома ГРМ ТОВ "Укртрансгаз".

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1379/27824, затверджено Кодекс газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРС), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем (п. 2 гл. 1 розділу І Кодексу ГРС).

Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Крім того, цим Кодексом регулюються взаємовідносини: між оператором газорозподільної системи і газодобувними підприємствами та виробниками біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, які підключені (приєднуються) до газорозподільної системи; між оператором газорозподільної системи та несанкціонованими споживачами, які втручаються в роботу газорозподільної системи, у тому числі шляхом самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу (п. 3 гл. 1 розділу І Кодексу ГРС).

Відповідно до п. 3 глави 2 розділу І Кодексу ГРС основними функціями оператора ГРМ є, зокрема: забезпечення балансування між об`ємами і обсягами передачі природного газу до ГРМ (від ГРС, ГДП, ВБГ, інших ГРМ) та об`ємами і обсягами передачі природного газу з ГРМ (споживачам, для транзиту в інші ГРМ); формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу по об`єктах суб`єктів ринку природного газу, які знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ та/або які замовили розподіл природного газу ГРМ у відповідному періоді.

Згідно з п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг N 2496 від 30.09.2015 р., підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача.

За відсутності у Споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

Оператор ГРМ здійснює обмеження/припинення розподілу природного газу у разі відсутності номінацій, тобто підтвердженого обсягу природного газу Споживача на розрахунковий період.

Водночас, підставою для споживання природного газу з газорозподільної системи можливе за виконання певних умов, однією з яких є наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період. У разі її відсутності оператор газорозподільної системи зобов`язаний обмежити/припинити відбір газу.

Пунктом 1 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 ( далі - Правила № 2496 ), однією з підстав для постачання природного газу Споживачу вказано наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб Споживача.

Номінація - попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть, подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу (Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2019 р.)

В главі 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493 (далі-Кодекс ETC) містяться визначення понять номінація та місячна номінація.

Так, місячна номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом місяця в розрізі кожної доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності ).

Номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного тазу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі, у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку ( за необхідності)

Відповідно до п. п. 1 - 3 Глави 1 розділу XI Кодексу ETC для отримання послуг із транспортування (фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою) замовник послуг транспортування подає оператору газотранспортної системи номінації та/або місячну номінацію по точках входу та точках виходу в установленому цим розділом порядку.

Номінація повинна визначати обсяг природною газу по кожній точці входу та виходу (що може бути як фізичною, так і віртуальною), які замовляються замовником послуг транспортування. При цьому, якщо замовником послуг транспортування є постачальник, подана номінація повинна містити планові (замовлені) обсяги постачання природного газу у розрізі його споживачів та їх точок комерційного обліку (за необхідності) з визначенням їх ЕІС-кодів. Місячна номінація додатково містить аналогічну інформацію як для номінації, але у розрізі кожної доби.

Згідно з п. 2 глави 2 розділу XI Кодексу TTC місячна номінація на наступний газовий місяць приймається оператором газотранспортної системи в період з 15 по 20 число місяця (включно), що йде перед газовим місяцем транспортування. Оператор газотранспортної системи повинен повідомити замовника послуг транспортування про підтвердження або відхилення місячної номінації у строк до 25 числа (включно) місяця, що йде перед газовим місяцем транспортування.

Виходячи з аналізу вказаних норм, постачання природного газу здійснюється на підставі укладеного договору в порядку визначеному чинним законодавством, водночас, для узгодження розмірів поставки газу, постачальник, споживач та оператор ГРМ погоджують відповідні номінації, згідно яких встановлюються місячні ліміти щодо розподілення природного газу споживачам.

Як вказує позивач, номінація на поставку відповідачу газу у відповідних об`ємах у січні-квітні 2019 було погоджено оператором ГТМ АТ "Укртрансгаз", у зв`язку з чим і здійснювалось розподілення природного газу відповідачу у вказаний період.

За викладених обставин, враховуючи наявність погоджених номінацій на січень - квітень 2019 та визнання відповідачем обставин споживання природного газу у об`ємах зазначених у позовній заяві, суд дійшов висновку про доведеність вищенаведених фактів.

Згідно розрахунків наданих позивачем і перевірених судом розмір вартість майна безпідставно збереженого відповідачем (грошових коштів за поставлений у період з січня по квітень 2019 р. природний газ) становить 1323025,54 грн. з ПДВ.

Наданий позивачем розрахунок вартості поставленого газу визнається судом правомірним, оскільки постачання природного газу здійснювалось без укладення відповідного договору, а відтак позивачем обґрунтовано застосовано при розрахунку вартості поставленого природного газу прейскурант НАК "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (без урахування тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами) для споживачів, які не підпадають під дію Положення про покладання обов`язків на суб`єктів природного газу, за яким за умови оплати протягом або після періоду (календарний місяць) поставки газу:

- за січень 2019 р. ціна природного газу з ПДВ становить 11 833,20 грн.;

- за лютий 2019 р. ціна природного газу з ПДВ становить 11 458,80 грн.;

- за березень 2019 р. ціна природного газу з ПДВ становить 9 792,00 грн.;

- за квітень 2019 р. ціна природного газу з ПДВ становить 7479,60 грн.

Всупереч вимог ст.ст. 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) відповідач доказів на спростування наведених розрахунків та інших викладених вище обставин не надав.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача за фактично поставлений природний газ за період з січня по квітень 2019 р. 1323025,51 грн. з урахуванням здійсненої позивачем арифметичної помилки при розрахунку вказаної суми на 0,03 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 16426,88 грн. 3% річних за період з 01.02.2019 р. по 01.08.2019 р. та суму зростання боргу з урахуванням індексу інфляції, нарахування якого здійснено на суму заборгованості за січень-березень за період з січня по лютий 2019 р. та на суму заборгованості за квітень 2019 р. за період з січня по травень 2019 р. у загальному розмірі 7951,88 грн.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом враховано правовий висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 відносно того, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, в тому числі - до зобов`язань щодо повернення безпідставно отриманих коштів відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у постанові № 910/10156/17 від 10.04.2018 зазначила, що у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК.

А відтак позивачем правомірно застосовано до спірних правовідносин приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України. Разом з тим, вирішуючи питання щодо періоду здійснених позивачем нарахувань. Суд не погоджується з твердженнями позивача, оскільки вимога позивача № 238 від 15.04.2019 р. про сплату за фактично спожитий природний газ за період з січня по березень 2019 р. на загальну суму 1 253 786,88 грн., була отримана відповідачем 21.05.2019 року. У вказаній вимозі, позивач, посилаючись на приписи ст. 222 ГК України, вимагав у семиденний строк з моменту отримання даної вимоги сплатити кошти. Таким чином, відповідач прострочив виконання вказаного зобов`язання зі спливом вказано строку, тобто з 29.05.2019 року.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем 3% річних з урахуванням визначеної судом дати початку прострочення - 29.05.2019 р. та враховуючи визначений позивачем періоду закінчення нарахування (01.08.2019 р.) та керуючись приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено обов`язок суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, прийшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача 6698,31 грн. 3% річних за період з 29.05.2019 по 01.08.2019 р. нарахованих на суму 1253786,85 грн.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних нарахованих за прострочення оплати вартості фактично поставленого природного газу за квітень 2019 року та здійснених позивачем інфляційних нарахувань, то суд не знаходить правових підстав для їх задоволення, оскільки:

- нарахування інфляційних збитків на суму 1253786,85 грн. здійснені позивачем за період січень-лютий 2019 року, тобто то виникнення прострочення відповідачача (з 29.05.2019 р.);

- нарахування інфляційних збитків на суму 69238,66 грн. фактично поставленого природного газу у квітні 2019 р. із визначенням періоду прострочення з 01.05.2019 р. щодо 3% річних та квітень-травень 2019 р. щодо інфляційних збитків, то позивачем не надано доказів надсилання відповідачу вимоги про сплату заборгованості, а відтак, керуючись приписами ст. 530 ЦК України, і не надано доказів початку перебігу строку прострочення в цей період.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних належних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму з урахуванням встановлених судом обставин та неточностей при здійснені математичних розрахунків та визначення періоду прострочення.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у справі № 922/1881/19, суд зазначає наступне. Позивачем надано до суду попередній розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15921,00 грн., яка складається з витрат за кожне судове засідання по 3500,00 грн.*3 та складання процесуальних документів 1921,00 грн.

Натомість відповідачем надано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 3500,00 грн. за участь адвоката адвокатського об`єднання "ТАУЕР" у судовому засіданні 17.09.2019 р. за наявності доказів здійснення витрат у цій сумі. Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що у основному договорі не узгоджено сторонами (позивачем та адвокатським об`єднанням) надання правових послуг у господарському судочинстві та передбачена плата за участь у судових засіданнях, а не у попередніх засіданнях суду проведених в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Суд зауважує, що відповідачем не у наданому клопотанні не наведено обставин, які у розумінні ч. 4 ст. 126 ГПК України, могли стати підставною для зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в порядку приписів ч. 5 ст. 126 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представник позивача на підтвердження витрат ТОВ "Мегагаз ПОСТАЧ" на професійну правничу допомогу при розгляді справи № 922/1881/19 надав до матеріалів справи копію договору № 10/07 про надання правової допомоги від 10.07.2019р.; копію Акту надання послуг (правової допомоги) від 17.09.2019 р., копію виписки по особовому рахунку позивача щодо списання грошових коштів на користь адвокатського об`єднання "ТАУЕР" на суму 15921,00 грн.; копію свідоцтва на право на зайняття адвокатською діяльністю.

Так, з наданих документів судом встановлено, що 10.07.2019 р. позивачем - ТОВ "Мегагаз ПОСТАЧ" було укладено договір з адвокатського об`єднання "ТАУЕР" (т.с. 1 а.с. 61 витяг), відповідно до якого об`єднання приймає на себе зобов`язався за дорученням клієнта про надання правової допомоги в інтересах клієнта на умовах, передбачених договором, у справі № 922/1881/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" до Головного управління Національної поліції в Харківській області про стягнення коштів.

В рамках вказаного вище договору рамках Товариству з обмеженою відповідальністю "Мегагаз ПОСТАЧ" було надано правову допомогу у вигляді: ознайомлення на підприємстві з необхідними для надання правової допомоги документами та матеріалами 1 година вартість 960,50 грн.; складання відповіді на відзив у справі № 922/1881/19 1 година вартість 960,50 грн.; представництво клієнта у господарському судочинстві 10.07.19, 13.08.2019, 28.08.2019, 17.09.2019 на суму 14000,00 грн.

У відповідності до ст.13, 14, 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність може здійснюватись адвокатом індивідуально, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 123 та статті 126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Крім того, відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Також слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Інтереси відповідача у даній справі представляє адвокат Мизиненко Д.В., ордер серії ХВ № 1969/10/07 від 10.07.2019, договір про надання правової допомоги № 10/07 від 10.07.2019, додаткова угода б/н від 19.08.2019

На підтвердження оплати отриманих від адвоката послуг до матеріалів справи надано виписку по рахунку за 16.09.2019 р. на суму 15921,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Позивачем документально підтверджено, що ним було сплачено 15921,00 грн. за надання правової допомоги у справі № 922/1881/19.

Вказана сума визнається співмірною та обґрунтованою з обсягом роботи виконаної адвокатом та підтвердженої матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04, п. 269) вказав, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає, що понесені позивачем витрати з оплати послуг адвоката у розмірі 15712,00 грн., з урахуванням зменшення пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які він просить стягнути з відповідача є обґрунтованими та такими що підлягають стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач". Натомість доводи відповідача спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до частини 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Згідно з приписами ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір вник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на те, що спір виник у зв`язку з неповернням відповідачем безпідставно збережених коштів у добровільному порядку, що доведено позивачем, вважає за можливе судовий збір у розмірі 19945,86 грн., сплачений позивачем, покласти на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог та стягнути з останнього на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5; ідент. код 40108599) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (61022, м. Харків, вул. Сумська, 39, оф. 125; ідент. код 40292,51 грн. фактичної заборгованості за фактично поставлений природний газ у січні-квітні 2019 року; 6698,31 грн. 3% річних.

3. В іншій частині позовних вимог в позові відмовити.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5; ідент. код 40108599) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (61022, м. Харків, вул. Сумська, 39, оф. 125; ідент. код 40292876) 19945.86 грн. судового збору, а також 15712,09 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

5.Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "11" жовтня 2019 р.

Суддя М.І. Шатерніков