СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р. Справа № 917/2002/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

за участю представників сторін:

від боржника розпорядник майна ТОВ «Агрострой» Кіцул С.Б., арбітражний керуючий (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 08.07.2013 №1296;

від кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» - Бутко Д.Г., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.12.2010 №4401/10) за довіреністю від 26.01.2018;

інші учасники провадження не з`явились;

розглянувши апеляційну розпорядника майна ТОВ Агрострой арбітражного керуючого Кіцул Сергія Богдановича

на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.06.2019 (суддя Ореховська О.О.) постановлену в приміщенні Господарського суду Полтавської області в м. Полтава об 11 год. 30хв., повний текст якої складений 25.06.2019,

у справі № №917/2002/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи, м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрострой, м. Полтава,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 20.06.2019 заяву Публічного акціонерного товариства Універсал Банк про грошові вимоги задоволено частково.

Визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Універсал Банк в сумі 50424734,72грн основного боргу (четверта черга задоволення вимог кредиторів) та витрати по сплаті судового збору, сплаченого заявником при зверненні із заявою про грошові вимоги до боржника в сумі 3200,00грн (перша черга задоволення вимог кредиторів); окремо внесено до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави за договором застави майна (основних засобів, обладнання) № PL - 18/402/12 від 21.05.2012, договором застави майна № PL - 01/402/12 від 23.02.2012, договором іпотеки MG - 01/402/12 від 21.05.2012, договором іпотеки нерухомого майна від 24.02.2012. В іншій частині у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Універсал Банк - відмовлено.

Зобов`язано розпорядника майна :

- включити кредиторські вимоги вищевказаного кредитора у визнаному судом розмірі до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю Агрострой відповідно до черговості, визначеної Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, а також внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави за вищевказаними договорами застави (іпотеки) майна;

- окремо внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави за договором застави майна (основних засобів, обладнання) № PL - 18/402/12 від 21.05.2012, договором застави майна № PL - 01/402/12 від 23.02.2012, договором іпотеки MG - 01/402/12 від 21.05.2012, договором іпотеки нерухомого майна від 24.02.2012 (т.10.а.с.71-80).

Ухвала місцевого господарського суду з посиланням на статті 1, 23,45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон про банкрутство), статті 7,33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 19,20 Закону України «Про заставу» мотивована доведеністю матеріалами справи кредиторської заборгованості боржника перед ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 50424734,72грн, яка складається з заборгованості за кредитним договором від 23.02.2012 №402/12 у розмірі 43896640,94грн- заборгованість по сумі кредиту та 6528093,78грн заборгованість за відсотками, яка виникла у ТОВ «Агрострой» за договором поруки від 25.12.2014 №SU-17/402/12. Крім того, місцевим господарським судом встановлено, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором від 23.02.2012 №402/12 ТОВ «Агростой» як заставодавцем (іпотекодавцем) укладені з ПАТ «Універсал Банк» наступні договори: договір застави майна (основних засобі, обладнання) від 21.05.2012 №PL-18/402/12, договір іпотеки від 21.05.2012 №GM-01/402/12, договір застави майна від 23.02.2012 №PL-01/402/12, договір іпотеки нерухомого майна. При цьому суд дійшов висновку про неможливість включення до реєстру вимог кредиторів боржника кредиторських вимог ПАТ «Універсал Банк», забезпечених заставою майна боржника згідно договорів застави та іпотеки, за відсутності відмови останнього від забезпечення.

Розпорядник майна ТОВ Агрострой арбітражний керуючий Кіцул Сергій Богданович з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.06.2019 у справі №917/2002/16 повністю, прийняти нове рішення, яким заяву ПАТ Універсал Банк про грошові вимоги задовольнити частково; визнати грошові вимоги ПАТ Універсал Банк в розмірі 50427934,72грн, з них: 50424734,72грн заставних вимог (підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо), 3200грн (перша черга задоволення вимог кредиторів); окремо внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави за договором застави майна (основних засобів, обладнання) №PL-18/402/12 від 21.05.2012, договором застави майна №PL -01/402/12 від 23.02.2012, договором іпотеки MG-01/402/12 від 21.05.2012, договором іпотеки нерухомого майна від 24.02.2012; в іншій частині у задоволенні заяви ПАТ Універсал Банк відмовити (т.10, а.с.96-98).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що 28.02.2017 ПАТ «Універсал Банк» звернулось з заявою про визнання грошових вимог до ТОВ «Агрострой», в порядку статті 23 Закону про банкрутство в якій просило визнати його заставним кредитором на суму 29651000,00грн, а також визнати банк конкурсним кредитором з вимогами у розмірі 71999943,08грн. Скаржник вважає, що ПАТ «Універсал Банк» від вимог, забезпечених заставою майна боржника, не відмовлявся, а отже, суд безпідставно не включив вимоги банку до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника. Крім того, звертає увагу на те, що станом на момент ухвалення оскаржуваної ухвали згідно довідки ПАТ «Універсал Банк» від 20.05.2019 №3929/05/19 розмір заборгованості, який відступлено ТОВ «Монополіум Фінанс» за договором про відступлення права вимоги від 03.05.2018 №1 становить 50424734,72грн (т.10.а.с.96-98).

В судовому засіданні апеляційної інстанції розпорядник майна підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.06.2019 у справі №917/2002/16 повністю, прийняти нове рішення, яким заяву ПАТ Універсал Банк про грошові вимоги задовольнити частково; визнати грошові вимоги ПАТ Універсал Банк в розмірі 50427934,72грн, з них: 50424734,72грн заставних вимог (підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо), 3200грн (перша черга задоволення вимог кредиторів); окремо внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави за договором застави майна (основних засобів, обладнання) №PL-18/402/12 від 21.05.2012, договором застави майна №PL -01/402/12 від 23.02.2012, договором іпотеки MG-01/402/12 від 21.05.2012, договором іпотеки нерухомого майна від 24.02.2012; в іншій частині у задоволенні заяви ПАТ Універсал Банк відмовити. При цьому зазначив, що станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення розмір зобов`язань ТОВ «Райз-Максимко» перед ПАТ «Універсал Банк» становив 50427934,72грн.

Представник ТОВ «ФК «Фінгарант» зазначив, що кредитор не оскаржував ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.06.2019 у справі №917/2002/16, а отже погоджується з нею.

Інші учасники справи належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать відтиск штампу на звороті останнього аркушу ухвали суду апеляційної інстанції від 01.10.2019, повідомлення про вручення поштових відправлень та інформація, розміщена на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду і в Єдиному державному реєстрі судових рішень, проте не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні, отже суд апеляційної інстанції вчинив всі можливі та необхідні заходи задля повідомлення сторін.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про банкрутство про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою та відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності інших кредиторів за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта, представника кредитора, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 31.01.2017 у справі №917/2002/16 порушено провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ "Агрострой"; визнано кредиторські вимоги ТОВ "Кредитні ініціативи" до ТОВ "Агрострой" в сумі 4635702,96грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника ТОВ "Агрострой"; введено процедуру розпорядження майном боржника - ТОВ "Агрострой" строком на сто п`ятнадцять календарних днів; розпорядником майна ТОВ "Агрострой" призначено арбітражного керуючого Кіцулу С.Б.; встановлено, що з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника - ТОВ "Агрострой", здійснити офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Агрострой" шляхом офіційного оприлюднення оголошення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України (т.1,а.с.225-228).

31.01.2017 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Агрострой», розпорядника майна та визначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника (т.1,а.с.229).

28.02.2017 ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Господарського суду Полтавської області та розпорядника майна з заявою про визнання грошових вимог до ТОВ «Агрострой», у якій просило: визнати ПАТ «Універсал Банк» заставним кредитором боржника з вимогами у суму 29651000грн, як такі, що забезпечені заставою, та конкурсним кредитором ТОВ «Агрострой» з вимогами у розмірі 71999943,08грн (т.2,а.с.16-23). В обґрунтування своїх вимог банк посилався на те, що 23.02.2012 між ним та ТОВ «Югтранзитсервіс - Агропродукт» укладений кредитний договір №402/12; 25.12.2014 між банком ТОВ «Югтранзитсервіс - Агропродукт» та ПрАТ «Райз-Максимко» укладений договір про переведення боргу №1. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором та договором про переведення боргу між банком та ТОВ «Агрострой» укладені договори застави майна від 23.02.2012 № PL-01/402/12 та від 21.05.2012 № PL-01/402/12, договір іпотеки (нерухомого майна нежитлової нерухомості) від 24.02.2012 та договір іпотеки від 21.05.2012 №MG-01/402/12. При цьому зазначив, що відповідно до висновку про вартість майна станом на 23.12.2016 вартість предметів застави та іпотеки становить 29651000,00грн. Крім того, вказав та не що, між банком та ТОВ «Агростой» в забезпечення виконання умов вищезазначеного кредитного договору укладений договір поруки від 25.12.2014 №SU-17/402/12. Станом на 20.12.2016 позичальник свої зобов`язання не виконав та у нього обліковується заборгованість по кредиту у розмірі 71999943,08грн, з яких: 69936313,30грн заборгованість по сумі кредиту та 2063629,78грн заборгованість за відсотками.

З доданих до заяви документів вбачається, що між ПАТ "Універсал Банк" (банком) та ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" (позичальником) укладений кредитний договір від 23.02.2012 № 402/12, за умовами якого позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у формі кредитної лінії в сумі траншів, наданих в межах ліміту кредитної лінії, що дорівнює 8125000,00дол. США, з терміном/строком дії ліміту кредитної лінії - до 22.02.2013 включно, який підлягає зменшенню згідно наведеного у відповідному додатку до цього договору графіку зменшення ліміту кредитної лінії. У пунктах 1.3, 1.3.1 сторони домовилися та погодилися, що до правовідносин застосовується змінювана процентна ставка. Позичальник зобов`язується сплачувати банку проценти, розраховані згідно з змінювальною процентною ставкою, за формулою погодженою сторонами.

Відповідно до додаткової угоди від 25.12.2014 №11 до договору від 23.02.2012 №402/12 позичальника за кредитним договором від 23.02.2012 №402/12 (ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт") замінено на ТОВ "Райз-Максимко" (т.2, а.с.55-60).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним кредитним договором, ТОВ "Агрострой" як заставодавцем (іпотекодавцем) укладені з ПАТ "Універсал Банк" наступні договори: договір застави майна (основних засобів, обладнання) від 21.05.2012 №PL-18/402/12, договір іпотеки (нерухомого майна нежитлової нерухомості) від 21.05.2012 MG-01/402/12, договір застави майна (основних засобів, обладнання) від 23.02.2012№ PL-01/402/12, договір іпотеки (нерухомого майна - нежитлової нерухомості) від 23.02.2012 - з подальшими змінами та доповненнями (т.2, а.с.61-113).

25.12.2014 між ПАТ «Універсал Банк» (кредитором), ПрАТ «Райз-Максимко» (позичальником) та ТОВ «Агрострой» (поручителем) укладений договір поруки №SU-17/402/12, п.1.1 якого встановлено, що поручитель зобов`язується перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за порушення позичальником, зобов`язань, що випливають з кредитного договору від 23.02.2012 №402/12 (т.2,а.с.114-120).

29.07.2016 між тими ж сторонами укладена додаткова угода №2 до договору поруки від 25.12.2014 №SU-17/402/12, у п.1 якої сторони домовились внести зміни до договору шляхом викладення п.2.1.1 договору в наступній редакції: «п.2.1.1. повернення кредитору кредиту, наданого за кредитним договором, в сумі 3510175.05 доларів США 05 центів, зі строком користування кредитом до 28.06.2019 у строки, у випадках та на умовах, передбачених кредитним договором та/або цим договором, в тому числі з дотриманням, при цьому, визначеного кредитним договором порядку сплати періодичних платежів або достроково у випадках, визначених кредитним договором та/або цим договором, та/або чинним законодавством України» (т.5,а.с.108).

Крім того, до заяви з кредиторськими вимогами ПАТ «Універсал Банк» наданий розрахунок заборгованості за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якого заборгованість за договором становить 48233045,51грн, за відсотками 23766897,57грн (т.2,а.с.126-129).

Також судом встановлено, що 29.07.2016 між ТОВ «Універсал Банк» та ПрАТ «Райз-Максимко» укладена додаткова угода №16 до кредитного договору № 402/12 від 23.02.2012, у п.2 якої сторони домовились внести зміни до договору шляхом викладення п.1.2.2 договору в новій редакції, а саме: «п.1.2.2. Позичальник зобов`язується у повному обсязі повернути всю суму кредиту (всі отримані за договором транши) не пізніше 28.06.2019, якщо тільки не застосовується (не встановлено) інший (більш скорочений) термін/строк повернення кредиту/траншу, встановлений на підставі додаткової угоди сторін та/або відповідно до умов пункту 10.1цього договору або визначений умовами цього договору» (т.5,а.с.102-104).

У додатковій угоді від 29.12.2016 №17 до кредитного договору № 402/12 від 23.02.2012, у п.1 якої сторони підтвердили, що кредитором фактично надано, а позичальником фактично отримано та належним чином використано кредитні кошти в межах ліміту, встановленого в п. 1.1 договору, при цьому позичальник підтверджує, що на дату укладення цієї додаткової угоди до договору загальна суму його заборгованості перед кредитором за договором, становить 71315878,93грн, що складається: заборгованість за тілом кредиту в загальній сумі 69936313,30грн, з яких 795000,00грн прострочена сума основного боргу; 1379565,63грн заборгованість за процентами, з яких: 929753,45грн - прострочена заборгованість за процентами (т.5,а.с.105-107).

У довідці ПАТ «Універсал Банк» від 15.05.2017 зазначено, що станом на 31.01.2017 за кредитним договором від 23.02.2012 №402/12, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ПрАТ «Райз-Максимко» існували зобов`язання за наданим кредитом: згідно додаткової угоди від 29.12.2016 №17 до кредитного договору №402/12 в сумі 46589027,23грн; згідно додаткової угоди від 24.09.2015 №15 до кредитного договору від 23.02.2012 №402/12 в сумі 23347286,07грн, та нараховані відсотки в сумі 5117,21грн (т.5, а.с.37, 110).

У листом від 26.07.2017 ПрАТ «Райз-Максимко» зазначило, що станом на 31.01.2017 залишок по кредиту перед ПАТ «Універсал Банк»: додаткова угода 29.12.2016 №17 до кредитного договору від 23.02.2012 №402/12: тіло- 46589027,23грн; відсотки -10211,29грн; додаткова угода від 24.09.2015 №15 до кредитного договору від 23.02.2012 №402/12: тіло 23347544,07грн; відсотки 5117,21грн. Прострочена заборгованість за кредитами та відсотками станом на 31.01.2017 відсутня (т.7,а.с.9).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.04.2017 у справі №917/2002/16 визнані грошові вимоги ПАТ "Універсал Банк" в розмірі 72003143,08грн, з них: 29651000грн заставних вимог (підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо), 3200грн (вимоги першої черги), 42348943,08грн (вимоги четвертої черги) (т.2,а.с.150,151).

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що станом на 20.12.2016 ТОВ «Агрострой» має кредиторську заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк» у розмірі 71999943,08грн, що виникла в результаті неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором від 23.02.2012 №402/12, в забезпечення виконання якого укладені договори застави від 23.02.2012 № PL-01/402/12 та від 21.05.2012 PL-18/402/12. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що згідно висновку про вартість майна, вартість предмета іпотеки і застави становить 29651000грн, у зв`язку з чим дійшов висновку про визнання вимог ПАТ «Універсал Банк» у повному обсязі у розмірі 71999943,08грн з яких: 29651000грн вимоги забезпечені заставою майна боржника та 42348943,08грн - вимоги четвертої черги.

Ухвалою місцевого господарського суду від 11.04.2017 за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Агрострой" у зазначених судом розмірах: ТОВ "Кредитні ініціативи" - 5345447,19грн основного боргу (вимоги четвертої черги), 13780грн (вимоги першої черги); ТОВ "Яблунівське" - 16656672,45грн боргу (вимоги четвертої черги) та 3200 грн. судового збору (вимоги першої черги); ПАТ "Універсал Банк" - 29651000грн заставних вимог, 3200 грн. судового збору (вимоги першої черги), 42348943,08 грн. (вимоги четвертої черги); ТОВ "Фінансова компанія "Фінгарант" - 5223805грн. заставних вимог. Внесено в реєстр вимог кредиторів ТОВ "Агрострой" окремо вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника: ТОВ "Фінансова компанія "Фінгарант" в розмірі 5223805грн; ПАТ "Універсал Банк" в розмірі 29651000грн. (перелік майна боржника, яке є предметом застави, додається) (т.4,а.с.47,48).

25.04.2017 ПАТ "Універсал Банк" звернулось з заяву про виправлення описки в ухвалі від 06.04.2017 у даній справі з наступним зазначенням: визнати грошові вимоги ПАТ "Універсал Банк" в розмірі 101650943,08грн, з яких: 29651000грн заставних вимог, які підлягають внесенню окремо та 71999943,08 грн. - вимоги четвертої черги (т.2, а.с.156.157).

Ухвалою місцевого господарського суду від 26.04.2017 виправлено описку в тексті ухвали Господарського суду Полтавської області у справі про банкрутство від 06.04.2017 №917/2002/16, зазначивши: "Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" в розмірі 101650943, 08 грн., з них: 29651000 грн. заставних вимог (підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо), 3200грн. (вимоги першої черги), 71999943, 08 грн. (вимоги четвертої черги)" (т.2,а.с.159).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.04.2017 у справі № 917/2002/16 скасовано, в задоволенні заяви ПАТ "Універсал Банк" про виправлення описки в ухвалі від 06.04.2017 відмовлено. Вказана постанова набрала законної сили (т.5.а.с.48-54).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.04.2017 у справі №917/2002/16 змінено, пункт 1 її резолютивної частини викладеного в наступній редакції: "Заяву Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про визнання грошових вимог задовольнити частково. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", які забезпечені заставою майна боржника, у розмірі 29651000,00грн (підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо), а також 3200,00 грн вимог першої черги. Окремо внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з договором застави майна (основних засобів, обладнання) №PL-18/402/12 від 21.05.2012, договором застави майна №PL-01/402/12 від 23.02.2012, договором іпотеки MG-01/402/12 від 21.05.2012, договором іпотеки нерухомого майна від 24.02.2012. В іншій частині у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" відмовити." (т.7,а.с.74-85).

Постановою Верховного Суду від 11.07.2018 у цій справі касаційну скаргу ПАТ "Універсал Банк" задоволено частково; скасовано ухвалу Господарського суду Полтавської області від 06.04.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 у справі № 917/2002/16 скасувати; справу № 917/2002/16 у скасованій частині направити на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області (т.8,а.с.142-153).

При цьому суд касаційної інстанції у пунктах 26, 27 зазначив, що: «На підставі зазначених договорів, укладених з ТОВ "Агрострой", Банк у заяві з кредиторськими вимогами до Боржника частину невиконаних зобов`язань за договором № 402/12 від 23.02.2012 відніс до конкурсних вимог, які виникли на підставі договору поруки, а частину невиконаних зобов`язань за договором № 402/12 від 23.02.2012 відніс до вимог забезпечених заставою майна боржника, що було встановлено судом апеляційної інстанції (п. 22 даної постанови). Встановивши зазначені фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції не надав оцінки тій обставині, що забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення (ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").»

З матеріалів справи вбачається, що 14.05.2018 ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду касаційної інстанції з клопотанням про заміну кредитора його правонаступником в якому просило замінити кредитора ПАТ «Універсал Банк» у справі №917/2002/16 про визнання банкрутом ТОВ «Агрострой» правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Монополія Фінанс» з тих підстав, що між цими юридичними особами 03.05.2018 укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та права вимоги за договорами забезпечення №1, договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами та договорами застави, договір про відступлення права вимоги за договорами поруки (т.8,а.с.92-93).

Так, в матеріалах справи міститься договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором та права вимоги за договорами забезпечення від 03.05.2018, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Монополіум Фінанс» (новим кредитором) та ПАТ «Універсал Банк» (первісним кредитором), п.2.1 якого встановлено, що первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки, визначені цим договором (т.8,а.с.92-113). Пунктом 2.2 цього договору встановлено, що розмір заборгованості боржника (ПрАТ «Райз-Максимко» - боржник за кредитним договором, право вимоги до якого відступається за цим договором за кредитним договором від 23.02.2012 №402/12) станом на 02.05.2018 становить 76424734,72грн, з яких: за основним боргом 66756313,30грн; за процентами - 9668421,42грн; за комісіями 0,00грн; штраф і пеня 0,00грн. Пунктом 3.1.1 цього договору встановлено, що право вимоги відступається (передається) на всю суму заборгованості боржника перед первісним кредитором.

У довідці ПАТ «Універсал Банк» від 09.03.2019 зазначено, що згідно з договором від 23.02.2012 №402/12, укладеного між банком та ПрАТ «Райз-Максимко» станом на 21.02.2017 включно існували зобов`язання за наданим кредитом, а саме: згідно додаткової угоди від 29.12.2016 №17 до кредитного договору від 23.02.2012 №402/12 в сумі 46589027,23грн та нараховані відсотки в сумі 224648,46грн; згідно додаткової угоди від 24.09.2015 №15 до кредитного договору від 23.02.2012 №402/12 в сумі 23347286,07грн та нараховані відсотки в сумі 112578,69грн. Прострочена заборгованість за кредитами та відсотками відсутня. Також повідомило, що станом на 21.03.2019 включно у ПрАТ «Райз-Максимко» заборгованість за кредитами та нарахованими відсотками перед банком відсутня (т.9,а.с.135, т.10, а.с.30).

У довідці від 20.05.2019 ПАТ «Універсал Банк» повідомило, що розмір заборгованості, який було відступлено за договором №1 про відступлення права вимоги від 03.05.2018 за кредитним договором від 23.02.2012, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ПрАТ «Райз-Максимко» враховуючи ціну договору, вказану в п.4 договору становить 50242734,72грн. а саме: - по виданому траншу в розмірі 23818942,42грн в сумі 824319,56грнзаборгованості по сумі кредиту; по виданому траншу в розмірі 50859027,23грн в сумі 43072321,38грн заборгованість по сумі кредиту, та відсотками в розмірі 6528093,78грн, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 6501909,05грн (т.10, а.с.54).

20.06.2019 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу з підстав, наведених вище (т.10,а.с.71-80).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 6 статті 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно вимог статті 1 Закону про банкрутство сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Законодавцем, з-поміж поточних та конкурсних кредиторів, із застосуванням спеціальних норм визначено правовий статус забезпеченого кредитора у справі про банкрутство. Зокрема, забезпечені кредитори - це кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя) (стаття 1 Закону про банкрутство).

Відповідності до частини 1 статті 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Згідно абзаців 2, 3 частини 6 статті 23 Закону про банкрутство заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав (частина 8 статті 23 Закону про банкрутство).

З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2017 ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Господарського суду Полтавської області та розпорядника майна з заявою про визнання грошових вимог до ТОВ «Агрострой», у якій просило: визнати ПАТ «Універсал Банк» заставним кредитором боржника з вимогами у суму 29651000грн, як такі, що забезпечені заставою, та конкурсним кредитором ТОВ «Агрострой» з вимогами у розмірі 71999943,08грн (т.2,а.с.16-23).

В обґрунтування своїх вимог банк посилався на те, що 23.02.2012 між ним та ТОВ «Югтранзитсервіс - Агропродукт» укладений кредитний договір №402/12; 25.12.2014 між банком ТОВ «Югтранзитсервіс - Агропродукт» та ПрАТ «Райз-Максимко» укладений договір про переведення боргу №1. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором та договором про переведення боргу між банком та ТОВ «Агрострой» укладені договір застави майна від 23.02.2012 № PL-01/402/12 та від 21.05.2012 № PL-01/402/12, договір іпотеки (нерухомого майна нежитлової нерухомості) від 24.02.2012 та договір іпотеки від 21.05.2012 №MG-01/402/12. При цьому зазначив, що відповідно до висновку про вартість майна станом на 23.12.2016 вартість предметів застави та іпотеки становить 29651000,00грн. Крім того, вказав та не що, між банком та ТОВ «Агростой» в забезпечення виконання умов вищезазначеного кредитного договору укладений договір поруки від 25.12.2014 №SU-17/402/12. Станом на 20.12.2016 позичальник свої зобов`язання не виконав та у нього обліковується заборгованість по кредиту у розмірі 71999943,08грн, з яких: 69936313,30грн заборгованість по сумі кредиту та 2063629,78грн заборгованість за відсотками.

При цьому зі змісту вказаної заяви не вбачається, що ПАТ «Універсал Банк» відмовляється від забезпечення. Також, матеріали справи не містять окремої заяви ПАТ «Універсал Банк» про відмову від забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ "Універсал Банк" (банком) та ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" (позичальником) укладений кредитний договір від 23.02.2012 № 402/12. Відповідно до додаткової угоди від 25.12.2014 №11 до договору від 23.02.2012 №402/12 позичальника за кредитний договір від 23.02.2012 №402/12 (ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт") замінено на ТОВ "Райз-Максимко" (т.2, а.с.55-60).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 23.02.2012 № 402/12 між ТОВ "Агрострой" як заставодавцем (іпотекодавцем) та ПАТ "Універсал Банк" укладені наступні договори: договір застави майна (основних засобів, обладнання) №PL-18/402/12 від 21.05.2012 (т.2, а.с.61-74), договір іпотеки MG-01/402/12 від 21.05.2012 (т.2, а.с.75-86), договір застави майна (основних засобів. обладнання) № PL-01/402/12 від 23.02.2012 (т.2, а.с.87-102), договір іпотеки (нерухомого майна - нежитлової нерухомості) від 23.02.2012 (т.2, а.с.103-113), зі змінами і доповненнями.

Крім того, 25.12.2014 між ПАТ «Універсал Банк» (кредитором), ПрАТ «Райз-Максимко» (позичальником) та ТОВ «Агрострой» (поручителем) укладений договір поруки №SU-17/402/12, п.1.1 якого встановлено, що поручитель зобов`язується перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за порушення позичальником, зобов`язань, що випливають з кредитного договору від 23.02.2012 №402/12 (т.2,а.с.114-120).

Отже, ТОВ "Агрострой" не є позичальником за кредитним договором від 23.02.2012 № 402/12, а виступає майновим поручителем ПрАТ «Райз-Максимко» перед ПАТ «Універсал Банк».

Таким чином, враховуючи те, що ТОВ "Агрострой" не є позичальником за кредитним договором 23.02.2012 № 402/12, а є майновим поручителем за різними договорами забезпечення (застава, іпотека, порука) при визначенні правомірності кредиторських вимог ПАТ "Універсал Банк" слід виходити з правової природи цих зобов`язань з урахуванням положень Цивільного кодексу України, Закону України «Про заставу» та Закону України «Про іпотеку».

Так, відповідно до частини 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з частини 1 статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

За приписами статей 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п.4.1.1 договору поруки від 25.12.2014 №SU-17/402/12 поручитель зобов`язаний в семиденний строк з дня отримання письмової вимоги кредитора виконати забезпечені порукою зобов`язання шляхом перерахування заборгованості за забезпеченими порукою зобов`язаннями.

Таким чином, враховуючи положення чинного законодавства та положення договору поруки від 25.12.2014 №SU-17/402/12 необхідними умовами для виникнення у ТОВ "Агрострой" як у поручителя обов`язку щодо сплати коштів кредитору (ПАТ «Універсал Банк») є: порушення позичальником (ПрАТ "Райз-Максимко") його зобов`язань за кредитним договором № 402/12 від 23.02.2012, а саме - несплата коштів банку після встановленого сторонами договору строку для здійснення відповідних платежів і, як наслідок, виникнення певної суми простроченої заборгованості; звернення кредитора до поручителя з письмовою вимогою щодо виконання забезпечених порукою зобов`язань.

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Отже, для надання кредитору статусу конкурсного необхідно наявність двох складових: по-перше, вони виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; по-друге, виконання цих вимог не забезпечено заставою майна боржника.

Оскільки, ТОВ «Агрострой» не є боржником за кредитним договором від 23.02.2012 № 402/12, для встановлення наявності у ПАТ "Універсал Банк" конкурсних кредиторських вимог у даній справі, які виникли на підставі договору поруки від 25.12.2014 №SU-17/402/12 необхідно встановити наявність або відсутності простроченої заборгованості ПрАТ "Райз-Максимко" (позичальника) перед ПАТ "Універсал Банк" за кредитним договором № 402/12 від 23.02.2012.

Як зазначено вище, 29.07.2016 між ТОВ «Універсал Банк» та ПрАТ «Райз-Максимко» укладена додаткова угода №16 до кредитного договору № 402/12 від 23.02.2012, у п.2 якої сторони домовились внести зміни до договору шляхом викладення п.1.2.2 договору в новій редакції, а саме: «п.1.2.2. Позичальник зобов`язується у повному обсязі повернути всю суму кредиту (всі отримані за договором транши) не пізніше 28.06.2019, якщо тільки не застосовується (не встановлено) інший (більш скорочений) термін/строк повернення кредиту/траншу, встановлений на підставі додаткової угоди сторін та/або відповідно до умов пункту 10.1цього договору або визначений умовами цього договору» (т.5,а.с.102-104).

29.07.2016 між тими ж сторонами укладена додаткова угода №2 до договору поруки від 25.12.2014 №SU-17/402/12, у п.1 якої сторони домовились внести зміни до договору шляхом викладення п.2.1.1 договору в наступній редакції: «п.2.1.1. повернення кредитору кредиту, наданого за кредитним договором, в сумі 3510175.05 доларів США 05 центів, зі строком користування кредитом до 28.06.2019 у строки, у випадках та на умовах, передбачених кредитним договором та/або цим договором, в тому числі з дотриманням, при цьому, визначеного кредитним договором порядку сплати періодичних платежів або достроково у випадках, визначених кредитним договором та/або цим договором, та/або чинним законодавством України» (т.5,а.с.108).

Таким чином, з умов вищезазначених договорів вбачається, що кінцевий строк виконання зобов`язань за кредитним договором від 23.02.2012№ 402/12 у ПрАТ «Райз-Максимко» на момент звернення ПАТ "Універсал Банк" з грошовими вимогами до боржника ТОВ «Агрострой» не настав.

Згідно з довідками ПАТ "Універсал Банк" від 15.05.2017 та від 29.03.2019 (т.5, а.с.110, т.10, а.с.16), станом на 31.01.2017 та 21.02.2017, відповідно. прострочена заборгованість ПрАТ "Райз-Максимко" перед ПАТ "Універсал Банк" за кредитним договором від 23.02.2012 № 402/12 (як за кредитом, так і за відсотками) відсутня.

Отже, наданими ПАТ «Універсал Банк» та ПрАТ «Райз-Максимко» доказами підтверджується факт відсутності простроченої заборгованості у останнього за кредитним договором від 23.02.2012 №402/12 станом на момент звернення ПАТ "Універсал Банк" з кредиторськими вимогами до ТОВ «Агрострой».

Крім того, матеріали справи не містять доказів звернення ПАТ «Універсал Банк» до позичальника або до поручителя з вимогою щодо дострокового погашення заборгованості за кредитним договором від 23.02.2012 №402/12. Також, судом встановлено, що ПрАТ «Райз-Максимко», як на момент звернення ПАТ "Універсал Банк" з кредиторськими вимогами до ТОВ «Агрострой», так і на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції цих вимог не перебуває у стані припинення та у процедурі банкрутства; строк виконання зобов`язань ПрАТ «Райз-Максимко"» перед ПАТ «Універсал Банк» за кредитним договором від 23.02.2012 № 402/12 (з урахуванням додаткових угод до нього) на момент звернення з кредиторськими вимогами не настав, що в сукупності свідчить про відсутність у ПАТ "Універсал Банк" до ТОВ «Агрострой» конкурсних вимог в розумінні статей 1, 23 Закону про банкрутство та необґрунтованість визнання та включення їх до четвертої черги кредиторських вимог.

Щодо правової природи кредиторських вимог ПАТ "Універсал Банк" до ТОВ «Агрострой», які виникли на підставі договору застави майна (основних засобів, обладнання) №PL-18/402/12 від 21.05.2012, договору іпотеки MG-01/402/12 від 21.05.2012, договору застави майна (основних засобів, обладнання) № PL-01/402/12 від 23.02.2012, договору іпотеки (нерухомого майна - нежитлової нерухомості) від 23.02.2012 (т.2, а.с.61-113) суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Визначення забезпеченого зобов`язання та, відповідно, вимог забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, має здійснюватися з урахуванням положень законодавства, яке регулює забезпечення зобов`язань (зокрема, статей 572, 575, 589 Цивільного кодексу України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з частиною 1 статті 583 ЦК України, яка кореспондується із частиною 2 статті 11 Закону України «Про заставу» заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Частиною 1 статті 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом частини першої статті 584 ЦК України, частини першої статті 12 Закону України «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина друга статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України «Про заставу»).

Частиною першою статті 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У статті 1 Закону України «Про іпотеку» надані визначення, зокрема, таким поняттям, як іпотека, майновий поручитель, основне зобов`язання. Так, іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Частинами 5,6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

Статтею 11 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

У разі реалізації предмета застави (іпотеки) у зв`язку зі зверненням на нього стягнення заставодавцем (іпотекодавцем) відповідне забезпечувальне зобов`язання припиняється (абзац п`ятий статті 28 Закону України «Про заставу», абзац третій частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

За наведеними вище положеннями законодавства іпотекодержатель (заставодержатель) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою чи іпотекою вимоги до боржника за рахунок майнового поручителя у розмірі вартості фактичної реалізації предмета майнової поруки, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (якщо інше не передбачено договором або законом).

Отже, виражений у грошовій формі розмір зобов`язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору. Оцінка предмета забезпечення (майна) сторонами на момент укладення договору не впливає на обсяг забезпечених вимог у разі звернення стягнення на предмет забезпечення.

Закон про банкрутство не містить іншого порядку та способу визначення забезпечених вимог, ніж наведені вище положення законодавства, не пов`язує визначення вимог, забезпечених заставою (іпотекою) майна боржника, для включення їх до реєстру вимог, із договірною вартістю предметів забезпечення.

Натомість, правове значення має розмір підтверджених документально зобов`язань боржника за основним зобов`язанням та вартість фактичної реалізації предмета забезпечення, яка на стадії затвердження реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання ще невідома.

У разі реалізації предмета іпотеки з дотриманням вимог Закону про банкрутство іпотека та майнова порука припиняються у повному обсязі, оскільки їх мета досягнута.

За рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється погашення вимог забезпечених кредиторів у позачерговому порядку (частина дев`ята статті 45 Закону про банкрутство).

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №902/492/17.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка кореспондується з частиною 4 статті 236 ГПК України, встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, з метою дотримання принципу правової визначеності, та формування сталої судової практики суд апеляційної інстанції враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування конкретних норм права до спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань позичальника ПрАТ Райз-Максимко за кредитним договором № 402/12 від 23.02.2012, ТОВ "Агрострой" як заставодавцем (іпотекодавцем) укладено з ПАТ "Універсал Банк" наступні договори: договір застави майна (основних засобів, обладнання) №PL-18/402/12 від 21.05.2012, договір іпотеки MG-01/402/12 від 21.05.2012, договір застави майна (основних засобів. обладнання) № PL-01/402/12 від 23.02.2012, договір іпотеки (нерухомого майна - нежитлової нерухомості) від 23.02.2012 (т.2, а.с.61-113).

Згідно положень частини 2 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Згідно з частиною 2 статті 20 Закону України "Про заставу" у разі ліквідації юридичної особи заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою.

Отже, в силу Закону України Про іпотеку та Закону України "Про заставу" у ПАТ "Універсал Банк" виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, однак яке може бути реалізоване виключно з урахуванням приписів Закону про банкрутство, тобто у межах провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин, з урахуванням приписів статті 1 Закону про банкрутство ПАТ "Універсал Банк" є заставним кредитором вимоги якого забезпечені заставою (іпотекою) майна ТОВ Аргострой на підставі договору застави майна (основних засобів, обладнання) №PL-18/402/12 від 21.05.2012, договору іпотеки MG-01/402/12 від 21.05.2012, договору застави майна (основних засобів. обладнання) № PL-01/402/12 від 23.02.2012, договору іпотеки (нерухомого майна - нежитлової нерухомості) від 23.02.2012 (т.2, а.с.61-113) на всю суму документально підтверджених зобов`язань до ПрАТ Райз-Максимко за кредитним договором № 402/12 від 23.02.2012 не в залежності від вартості заставного (іпотечного) майна визначеного у цих договорах та ринкової вартості цього майна на момент розгляду вимог кредитора, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №902/492/17.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд у постанові від 11.07.2018 у даній справі зазначив, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки тій обставині, що забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення (ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").»

Відповідно до частини 1 статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відповідно до приписів частини 2 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Частиною 8 статті 23 Закону про банкрутство встановлено , що вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Отже, в силу приписів Закону про банкрутство лише за умови відмови від забезпечення забезпечені кредитори зобов`язані подати заяви з грошовими вимогами до боржника, в іншому випадку вимоги заставного кредитора у будь-якому разі розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, як такі, що забезпечені заставою майна боржника, не в залежновсті від наявності чи відсутності відповідної заяви заставного кредитора.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять доказів відмови ПАТ "Універсал Банк" від забезпечення, також з тексту заяви з кредиторським вимогами до боржника не вбачається, що ПАТ "Універсал Банк" відмовляється від забезпечення. Крім того, вбачається, що всі вимоги до ТОВ Агрострой на підставі договорів: застави майна (основних засобів, обладнання) №PL-18/402/12 від 21.05.2012, іпотеки MG-01/402/12 від 21.05.2012, застави майна (основних засобів, обладнання) № PL-01/402/12 від 23.02.2012, іпотеки (нерухомого майна - нежитлової нерухомості) від 23.02.2012 є забезпеченими, а отже в силу Закону про банкрутство підлягають окремому включенню до реєстру вимог кредиторів.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що виходячи з вимог статті 25 Закону про банкрутство обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

Так, у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника, незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником.

Як встановлено вище, правовідносини, які склались між сторонами, виникли з підстав виконання кредитного договору від 23.02.2012 № 402/12 та договорів забезпечення.

У довідці від 20.05.2019 ПАТ «Універсал Банк» зазначило, що розмір заборгованості, який було відступлено за договором №1 про відступлення права вимоги від 03.05.2018 за кредитним договором від 23.02.2012, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ПрАТ «Райз-Максимко» враховуючи ціну договору, вказану в п.4 договору становить 50242734,72грн, а саме: - по виданому траншу в розмірі 23818942,42грн в сумі 824319,56грнзаборгованості по сумі кредиту; по виданому траншу в розмірі 50859027,23грн в сумі 43072321,38грн заборгованість по сумі кредиту, та відсотками в розмірі 6528093,78грн, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 6501909,05грн (т.10, а.с.54,60).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що: по-перше, ТОВ Аргострой є майновим поручителем, а не боржником за кредитним договором від 23.02.2012 №402/12, а отже ПрАТ «Райз-Максимко» мало право та було зобов`язано, у тому числі, в процесі розгляду кредиторських вимог банку до майнового поручителя виконувати свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим розмір заборгованості боржника перед ПАТ Універсал Банк змінився; по-друге, оскаржуваною ухвалою визнано кредиторські вимоги саме, у сумі 50242734,72грн, які віднесені до четвертої черги вимог кредиторів; розпорядник майна боржника не оскаржує ухвалу суду в частині визначення розміру кредиторських вимог банку, та не наводить з цього приводу жодних доводів, а отже суд апеляційної інстанції з урахуванням приписів статті 269 ГПК України переглядає ухвалу суду першої інстанції виключно в межах вимог та доводів апеляційної скарги, тобто в частині визначення черговості задоволення вимог банку.

За таких обставин, враховуючи межі перегляду ухвали місцевого господарського суду, визначені частиною 1 статті 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом порушені норми матеріального права, що призвело до прийняття необґрунтованого судового рішення, у зв`язку з чим ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.06.2019 у справі №917/2002/16 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву ПАТ Універсал Банк задовольнити частково; визнати кредиторські вимоги ПАТ Універсал Банк в розмірі 50427934,72грн, з них: 50424734,72грн, які забезпечені заставою майна боржника, та окремо внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Агрострой», 3200грн (перша черга задоволення вимог кредиторів); окремо внести до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави за договором застави майна (основних засобів, обладнання) №PL-18/402/12 від 21.05.2012, договором застави майна №PL -01/402/12 від 23.02.2012, договором іпотеки MG-01/402/12 від 21.05.2012, договором іпотеки нерухомого майна від 24.02.2012; в іншій частині у задоволенні заяви ПАТ Універсал Банк відмовити (т.10, а.с.96-98).

Щодо клопотання клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Монополіум Фінанс» про заміну кредитора на його правонаступника, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказане клопотання не було предметом розгляду судом першої інстанції та, зважаючи на вимоги апеляційної скарги і приписи статті 269 ГПК України, не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції. При цьому суд колегія суддів звертає увагу на те, що розгляд вказаного клопотання в межах розгляду справи про банкрутство, а не під час нового розгляду кредиторських вимог ПАТ «Універсал Банк» жодним чином не порушує прав та охоронюваних законом інтересів, а ні ПАТ «Універсал Банк», а ні ТОВ Фінансова компанія «Монополіум Фінанс».

Відповідно до вимог статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи викладене Керуючись ст.ст. 269, 270, п.2 ч. 1 ст. 275, п.п.1,4 ч.1 ст.277, ст.ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу розпорядника майна ТОВ Агрострой арбітражного керуючого Кіцул Сергія Богдановича задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 20.06.2019 у справі №917/2002/16 скасувати та прийняти нове рішення яким заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання грошових вимог від 21.02.2017 задовольнити частково. Визнати кредиторські вимоги ПАТ Універсал Банк в розмірі 50427934,72грн, з них: 50424734,72грн, які забезпечені заставою майна боржника, та окремо внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Агрострой»; 3200грн судового збору перша черга реєстру вимог кредиторів. Окремо внести до реєстру вимог кредиторів, відомості про майно боржника, яке є предметом застави за договором застави майна (основних засобів, обладнання) №PL-18/402/12 від 21.05.2012, договором застави майна №PL -01/402/12 від 23.02.2012, договором іпотеки MG-01/402/12 від 21.05.2012, договором іпотеки нерухомого майна від 24.02.2012. В іншій частині у задоволенні заяви ПАТ Універсал Банк відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 11.10.2019.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя І.А. Шутенко