ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" жовтня 2019 р. м. Вінниця Cправа № 902/592/19

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.

при секретарі Незамай Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, код - 09302607

до:Обслуговуючого кооперативу міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс",

вул. Героїв Майдану, буд. 45, смт. Чечельник, Чечельницький район, Вінницька область, 24800, код - 00689639

до: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1

про стягнення 66 071, 91 грн.

В С Т А Н О В И В:

23.07.2019 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 101.20-10/1056 від 18.07.2019 року за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Обслуговуючого кооперативу міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" до ОСОБА_1 про солідарне стягнення кредитної заборгованості в сумі 66 071,91 грн. з яких 58 414,03 грн. основного боргу, 3 435,72 грн. інфляційних втрат, 3 873,60 грн. пені та 348,56 грн. 3% річних за договором овердрафту № 36 від 19.07.2017 року.

В якості підстави заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання зобов`язань позичальником Обслуговуючим кооперативом міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" за Договором овердрафту № 36 від 19.07.2017 та поручителем ОСОБА_1 за Договором поруки від 19.07.2017 року в частині погашення кредитної заборгованості.

Згідно ч. 6 ст. 176 ГПК України судом було здійснено запити до відповідних органів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача 2 - ОСОБА_1 .

02.08.2019 року до суду надійшла відповідь Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області №02.18/677 від 30.07.2019 року щодо відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 29.07.2019 року позов залишено без руху на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

09.08.2019 року на адресу суду надійшла заява представника позивача за №101.202-11/1198 від 06.08.2019 року про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.08.2019 року відкрито провадження у справі № 902/592/19 у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.09.2019 року.

В судовому засіданні 12.09.2019 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 10.10.2019, на підставі ч. 1 ст. 216 ГПК України, яка занесена до протоколу судового засідання від 12.09.2019 року.

Ухвалою суду від 16.09.2019 року повідомлено сторін про дату судового засідання.

01.10.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява № 101.20-11/1223 від 25.09.2019 року на виконання вимог ухвали суду. Також, в якості додатків до листа, додано розрахунок заборгованості та письмові пояснення № 101.20-11/1222 від 25.09.2019 року.

10.10.2019 року до суду представником позивача подано заяву (б/н від 10.10.2019 року), в якій останній просить суд проводити розгляд справи за його відсутності та зазначає, що підтримує заявлені позовні вимоги повністю.

В судове засідання 10.10.2019 року відповідачі не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, ухвалою суду, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

Крім того, обізнаність відповідачів про дату судового засідання підтверджується поштовими повідомленнями № 075 (відповідач 1) та № 083 (відповідач 2), які наявні в матеріалах справи.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідачів про дату, час та місце судового слухання, але останні не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, ст.ст. 42, 46 ГПК України зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми ст.ст. 182, 183 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Положеннями ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України визначено, що, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідачів до суду не надійшло.

У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Суд розглянув матеріали справи, з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави заявлених позовних вимог посилається на укладення між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"" (Банк) та Обслуговуючим кооперативом міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" (Боржник, Позичальник) договору про надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року.

19.07.2018 року в забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"" (Банк, Кредитор) та Обслуговуючим кооперативом міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" (Боржник, Позичальник) та громадянином ОСОБА_1 (Поручитель) укладено договір поруки, предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Обслуговуючим кооперативом міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" (Боржник) зобов"язань за договором про надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року.

В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором про надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року у Обслуговуючого кооперативу міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" (відповідач 1) утворилась заборгованість в сумі 66 071,91 грн.

З огляду на вказане, позивачем заявлено позов, щодо солідарного стягнення з Обслуговуючого кооперативу міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" та ОСОБА_1 вищезазначеної заборгованості.

Матеріали справи не містять відзивів або письмових пояснень з долученням відповідних доказів в якому би відповідач 1, 2 (Обслуговуючий кооператив міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" та ОСОБА_1 ) вказали власну процесуальну позицію щодо поданого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 19.07.2018 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"" (Банк) та Обслуговуючим кооперативом міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" (Боржник, Позичальник) договору про надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року (а.с. 17-26, т. 1).

Згідно пунктів 2.1, 2.2 Кредитного договору у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Банк протягом строку дії Ліміту надає позичальнику можливість використання Овердрафту шляхом здійснення платежів з рахунку в обсягах, що перевищують фактичні залишки коштів на ньому, в межах ліміту овердрафту. Позичальник зобов`язується використовувати овердрафт з дотриманням вимог чинного законодавства України, повернути наданий йому овердрафт, сплатити проценти за користування наданим йому овердрафтом та комісійні винагороди (комісії), а також виконати інші зобов`язання, визначені договором.

Відповідно п. 2.1 Договору строк дії ліміту Овердрафту, становить з дати виконання Позичальником умов, передбачених п. 4.1. Договору, по .18.07.2021 року або інший останній день виконання зобов`язань, визначений договором, у тому числі внаслідок відкликання Овердрафту.

Овердрафт вважається наданим Позичальнику з моменту виникнення дебетового сальдо на рахунку, по якому Банком встановлено ліміт Овердрафту. Дебетове сальдо, що існує на рахунку на кінець кожного календарного дня, вважається залишком заборгованості Позичальника за Овердрафтом (п. 2.3 Договору).

Цільове призначення Кредиту - поповнення обігових коштів та фінансування господарської діяльності Позичальника, що здійснюється з дотриманням вимог чинного законодавства України та виконання зобов`язань Позичальника, визначених цим договором. Платіжні доручення Позичальника на перерахування грошових коштів за рахунок Овердрафту можуть не виконуватись Банком якщо цільове призначення таких платіжних доручень не відповідає вимогам цього пункту Договору (п. 2.6 Договору).

Ліміт встановлюється в розмірі 100 000,00 грн (п. 2.7 Договору).

Процентна ставка за користування Овердрафтом є фіксованою процентною ставкою. Розмір процентної ставки, яка застосовується при розрахунку процентів за користування Овердрафтом, визначається залежно від фактичного періоду користування кредитом та процентної ставки, яка застосовується за відповідний період строку безперервного користування Овердрафтом чи після його закінчення, а саме: до 7 днів (включно) - 18 % річних; від 8 до 14 днів (включно) - 19 % річних; від 15 до 30 днів (включно) - 20 % річних; від 31 до 60 днів (включно) - 22 % річних; більше 60 днів - 23 % річних.

Проценти за відповідною процентною ставкою за користування Овердрафтом нараховуються починаючи з дня, наступного за днем закінчення періоду нарахування процентів за попередньою процентною ставкою, і діють до закінчення періоду, передбаченого для даного розміру процентної ставки (п. 3.1 Договору).

За змістом п. 5.1 Договору протягом строку дії Ліміту Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення основної суми Боргу (Овердрафту) не пізніше останнього дня Максимального СБК або не пізніше дати закінчення строку дії ліміту, в залежності від того, яка дата настане раніше.

У випадку, якщо дата закінчення строку дії ліміту не є банківським днем, то Позичальник зобов`язується погасити основну суму боргу (Овердрафт) в Банківський день, наступний за датою закінчення строку дії ліміту.

Погашення основної суми боргу (Овердрафту) відбувається за рахунок коштів, що надходять на рахунок Позичальника. Овердрафт вважається погашеним у випадку відсутності па рахунку дебетового сальдо на кінець дня (п. 5.2 Договору).

За змістом п. 5.4 Договору погашення заборгованості за процентами та/або комісійними винагородами та/або іншими платежами, а також погашення основної суми боргу/простроченої кредитної заборгованості у випадках передбачених п. 5.3 Договору, здійснюється шляхом договірного списання коштів з рахунку (в тому числі в межах ліміту Овердрафту) чи інших(-их) поточного-их) рахунку(-ів) Позичальника та/або шляхом самостійного перерахування Позичальником коштів на рахунок.

Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність грошових коштів на рахунку з сумі, достатній для сплати платежів Позичальника за зобов`язаннями, на дати виконання зобов`язань, передбачені цим договором. При настанні кінцевої дати сплати процентів/комісійиих винагород або після неї Банк здійснює договірне списання суми, належної до сплати Позичальником, згідно з статтею 8 Договору. При відсутності коштів на рахунку Позичальника Банк протягом строку дії ліміту здійснює договірне списання коштів за рахунок невикористаного ліміту Овердрафту.

При непогашенні вказаних в цьому пункті платежів, Позичальник є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за договором по сплаті таких платежів.

Згідно п. 6.1 зобов`язання Банку за Договором є відкличними. Банк має безумовне право відповідно до домовленостей сторін, викладених в цьому Договорі. Призупинити надання Овердрафту або Відкликати Овердрафт, в тому числі з підстав (але не обмежуючись ними) порушення або невиконання Позичальником вимог, визначених договором тощо.

Згідно п. 12.1 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором винна сторона відшкодовує другій стороні спричинені у зв`язку з цим збитки понад штрафні санкції, визначені цією статтею договору.

У випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов`язань, передбачених цим договором, Банк має право застосувати до Позичальника наступні штрафні санкції з поміж іншого, за порушення Позичальником строків виконання зобов`язання щодо погашення основної суми боргу (в тому числі у зв`язку з закінченням максимального СБК) та/або сплата комісійних винагород та/або процентів за користування Овердрафтом Позичальник сплачує на користь Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення платежу, за кожен день прострочення (п.п. 12.2.1 Договору).

Крім того, на виконання договору про надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року між сторонами підписано Додатки № 1, № 2, № 3 (а.с. 26-27, т. 1).

Також, 19.07.2018 року в забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"" (Банк, Кредитор) та Обслуговуючим кооперативом міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" (Боржник, Позичальник) та громадянином ОСОБА_1 (Поручитель) укладено договір поруки, предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Обслуговуючим кооперативом міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" (Боржник) зобов`язань за договором про надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року (а.с. 28-37, т. 1).

Згідно п. 2.1. Договору поруки Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі Зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Кредитного договору.

Відповідно п. 2.2 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку, визначеним Кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі: повного чи часткового невиконання Боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою Кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором; на відшкодування завданих Кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов кредитного договору (п.п. 2.2.1, 2.2.2 Договору поруки).

Згідно п. 3.2.2. Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником Зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором. Кредитор набуває права вимоги до Боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а Поручитель та Боржник з моменту порушення Боржником зобов`язання відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

За змістом п. 10.3.1. дія поруки за цим договором для цілей застосування та в розумінні ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України становить 10 (десять) років з моменту підписання цього договору сторонами та його скріплення печатками сторін за наявності.

Банк виконав зобов`язання, передбачені умовами договору про надання овердрафту № 36 від 19.07.208 року надав банківський кредит овердрафт з лімітом банківської послуги, що підтверджується випискою по банківському розрахунку, яка наявна в матеріалах справи.

У зв`язку із неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору повідомленням Банку №101Л 0-08/(503/24900/2019-01 22.03.2019р., за №101.10-10/798 від 28.05.2019 року, та вимогою Банку вих. №101.20-10/797 від 28.05.2019 року було повідомлено Позичальника про необхідність повного погашення кредитної заборгованості.

Однак відповіді надано не було, заборгованість не погашено.

Станом на 01.07.2019 року заборгованість Позичальника перед Банком за договором про надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року становить 66 071,91 грн. з яких 58 414,03 грн. основного боргу, 3 435,72 грн. інфляційних втрат, 3 873,60 грн. пені та 348,56 грн. 3% річних.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку про надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, що підпадають під регулювання наступних статей чинного законодавства.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 345 Господарського кодексу України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 1 та 2 ст. 1067 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 1072 Цивільного кодексу України та частиною 22.9. ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" банк повинен виконати розпорядження клієнта виключно в межах залишку грошей на рахунку платника.

Разом з цим, у відповідності до ч. 1 та 2 ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком клієнту овердрафту - короткострокового кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у справі з приводу виконання укладеного між ними договору.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (Кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Слід також зазначити, що з огляду на заявлення позову не тільки до Позичальника (відповідача 1) за договором про надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року, а і до Поручителя (відповідача 2) за Договором поруки, судом при прийнятті рішення враховано наступні норми матеріального права.

Зокрема із ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України згідно яких у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Частиною 1 ст.553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В частині 2 названої статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно п. 2.2 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку, визначеним Кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі: повного чи часткового невиконання Боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою Кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором; на відшкодування завданих Кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов кредитного договору (п.п. 2.2.1, 2.2.2 Договору поруки).

Згідно п. 3.2.2. Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником Зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором. Кредитор набуває права вимоги до Боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а Поручитель та Боржник з моменту порушення Боржником зобов`язання відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, враховуючи, що строк дії договору поруки становить 10 років, суд вважає вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості у розмірі 58 414,03 грн. правомірними та обґрунтованими з огляду на що задовольняє їх в повному обсязі.

Також, судом розглянуто вимогу позивача про стягнення з відповідачів 3 873,60 грн. пені за прострочення платежів по кредиту та відсотках, 3 435,72 грн. інфляційних втрат, 348,56 грн. 3 % річних від простроченої заборгованості, в результаті чого суд дійшов висновку, що позовні вимоги в зазначених частинах щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Частиною 2 ст. 217 ГК України передбачено такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Стаття 549 ЦК України вказує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно пункту 12.2.1 Кредитного договору за порушення позичальником строків виконання зобов`язання щодо погашення Основної суми боргу (в тому числі у зв`язку з закінченням Максимального СБК) та/або сплати комісійних винагород та/або процентів а користування Позичальник зобов`язується сплатити пеню на користь Банку, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення платежу, за кожен день прострочення.

Разом з тим, Позичальник отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності порушив свої договірні зобов`язання (пункти 2.1, 2.2, 2.7, 5.1, 5.2, 5.4, 12.2.1 Кредитного договору), щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, пені, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.

Судом не виявлено недоліків у правильності розрахунків заборгованості за Договором (а.с. 55-57, т. 1).

Отже суд доходить висновку про правомірність обчислення нарахуванні пені, 3% річних, інфляційних втрат до моменту виконання основного зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідачі не подали до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та пені, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

Задовольняючи позовні вимоги судом прийнято до уваги, що відповідачами не було надано ні доказів погашення заборгованості, ні власного контррозрахунку заборгованості.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім того при прийнятті рішення з огляду на те, що відповідач 2 являється фізичною особою без статусу суб`єкта господарювання судом враховано, що у даній справі сторонами основного зобов`язання за договором від 19.07.2018 року, тобто кредитором і боржником, є юридичні особи.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" як кредитор подало до господарського суду позов до фізичної особи, як поручителя за договором поруки, що укладений на забезпечення зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи. Тобто, між позивачем та відповідачем наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними приписами ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відтак, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що згідно ст.45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст.4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями ст. 20 ГПК України.

Таким чином, до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/1733/18.

З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-/ІІІ господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відтак, з 15.12.2017 у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 202/33292/13-ц).

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Процесуальним законом не передбачено солідарного стягнення судових витрат. Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідачів в рівних частках.

Оскільки, при подачі позову сплачено 1921,00 грн. то на кожного з відповідачів при розподілі витрат припадає сума 960,50 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Обслуговуючого кооперативу міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" (вул. Героїв Майдану, буд. 45, смт. Чечельник, Чечельницький район, Вінницька область, 24800, код - 00689639) та з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, код - 09302607) - 58 414,03 грн. основного боргу, 3 435,72 грн. інфляційних втрат (за період з травня 2019 року по червень 2019 року), 3 873,60 грн. пені (за період з 24.04.2019 року по 01.06.2019 року) та 348,56 грн. 3% річних (за період з 24.04.2019 року по 26.06.2019 року) за договором надання овердрафту № 36 від 19.07.2018 року.

3. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу міжгосподарського кооперативу "Рембудкомунсервіс" (вул. Героїв Майдану, буд. 45, смт. Чечельник, Чечельницький район, Вінницька область, 24800, код - 00689639) та з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050, код - 09302607) судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви в рівних частках, тобто по 960,50 грн. з кожного.

4. Видати накази після набранням судовим рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повне рішення складено 15 жовтня 2019 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Соборна, 71, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу 1 (вул. Героїв Майдану, буд. 45, смт. Чечельник, Чечельницький район , Вінницька область , 24800 )

4 - відповідачу 2 ( АДРЕСА_1