ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" жовтня 2019 р. м. Вінниця Cправа № 902/742/19

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.

при секретарі Незамай Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія", вул. Соборна, буд. 52, с. Гармаки, 23011, код 30804391

до: Фізичної особи-підприємця Астапенко Романа Сергійовича, АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1

про стягнення 124 810,09 грн. заборгованості за неналежне виконання договору про надання поворотної фінансової допомоги №ПФД05/04-17А від 05.04.2017 року

за участю представників:

позивача, Ільницький Максим Ігорович, паспорт НОМЕР_2 виданий Ленінським РВ УДМС у Вінницькій області 05.06.2014 року, довіреність б/н від 20.09.2019 року

відповідача, не з`явився

В С Т А Н О В И В :

03.09.2019 року до Господарського суду Вінницької області надійшов позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія" до Фізичної особи-підприємця Астапенко Романа Сергійовича про стягнення заборгованості за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №ПФД05/04-17А від 05.04.2017 в розмірі 124810,09 грн., з яких: 93 300,00 грн основної заборгованості; 16 732,65 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання; 12 446,22 грн інфляційних збитків; 2 331,22 грн 3 % річних за користування грошовими коштами, а також 1 921,00 грн судового збору.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням зі сторони відповідача умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги №ПФД05/04-17А від 05.04.2017.

Ухвалою суду від 06.09.2019 року відкрито провадження у справі № 902/742/19 у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03.10.2019 року.

В судове засідання з`явився представник позивача.

Відповідач своїм правом участі в судовому засіданні не скористався про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Суд зазначає, що про дату, час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином ухвалою суду від 06.09.2019 року, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

При цьому, обізнаність відповідача про дату, час та місце судового засідання підтверджується поштовим повідомленням № 942, яке наявне в матеріалах справи.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про дату, час та місце судового слухання, але останні не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, ст.ст. 42, 46 ГПК України зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми ст.ст. 182, 183 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Положеннями ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України визначено, що, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 03.10.2019 року судом оглянуто матеріали справи № 902/591/19 та долучено копію платіжного доручення № 136 від 27.03.2018 року про сплату 89 000,00 грн до матеріалів справи № 902/742/19.

Також, в судовому засіданні 03.10.2019 року в межах дня оголошувалась перерва, з метою надання можливості представнику позивача підготуватися до судових дебатів.

Після закінчення перерви представник позивача в судове засідання не з`явився.

Суд розглянув матеріали справи, з`ясував фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави заявлених позовних вимог посилається на укладення між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Надія" (Позикодавець) та Фізичною особою-підприємцем Астапенко Романом Сергійовичем (Позичальник) укладено договір № ПФД05/04-17А про надання поворотної фінансової допомоги.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договору № ПФД05/04-17А від 05.04.2017 року про надання поворотної фінансової допомоги в частині повернення наданих грошових коштів в у визначені строки, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 93 300,00 грн основної заборгованості, 16 732,65 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 12 446,22 грн інфляційних збитків, 2 331,22 грн 3 % річних за користування грошовими коштами.

Матеріали справи не містять ні відзиву, ні будь-якої іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача в якому було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 05.04.2017 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Надія" (Позикодавець) та Фізичною особою-підприємцем Астапенко Романом Сергійовичем (Позичальник) укладено договір № ПФД05/04-17А про надання поворотної фінансової допомоги (а.с. 14-15, т. 1).

Відповідно п. 1.1. Договору Позикодавець надає Позичальнику поворотну фінансову допомогу, а Позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Згідно п. 1.2. Договору поворотна фінансова допомога (допомога) - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами і в жодному випадку не має на меті отримання прибутку.

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в розмірі 182 300,00 грн без ПДВ (п. 2.1. Договору).

Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Поворотна фінансова допомога надається з дати підписання даного Договору шляхом перерахування грошових коштів Позикодавцем на поточний рахунок Позичальника (п.п. 2.2-2.3. Договору).

Згідно п. 1.2. Договору поворотна фінансова допомога надається до 31.08.2017 року.

Відповідно п. 4.1. Договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за даним договором відповідно до чинного законодавства України.

За порушення строків повернення фінансової допомоги Позичальник сплачу Позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення (п. 4.2. Договору).

Відповідно п. 7.1. Договору Позикодавець має право вимагати дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це Позичальника за 15 робочих днів.

Позичальник має право достроково повернути отриману поворотну фінансову допомоги Позикодавцю (п. 7.2. Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.08.2018 року. Договір може бути скасовано за домовленістю сторін у порядку, передбаченому чинним законодавством (п. 8.1. Договору).

На виконання умов договору № ПФД05/04-17А від 05.04.2017 року позивачем відповідачу надано поворотну фінансову допомогу в розмірі 182 300, 00 грн без ІІДВ.

В підтвердження чого до матеріалів справи додано платіжні доручення № 111 від 05.04.2017 року на суму 89 000,00 грн, № 304 від 04.08.2017 року на суму 16 600,00 грн, № 313 від 08.08.2017 року на суму 50 000,00 грн, № 209 від 19.06.2017 року 3 700,00 грн, № 211 від 20.06.2017 року на суму 9 000,00 грн, № 259 від 17.07.2017 року на суму 14 000,00 грн (а.с. 18-21, т. 1).

Однак, відповідачем частково виконано зобов`язання передбачені договором № ПФД05/04-17А від 05.04.2017 року в сумі 89 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 136 від 27.03.2018 року.

Станом на 03.07.2019 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором № ПФД05/04-17А від 05.04.2017 року в частині повернення у встановлений строк грошових коштів становить 93 000,00 грн (182 300,00 грн - 89 000,00 грн), що підтверджується випискою з картки рахунку № НОМЕР_3 за період з 05.04.2017 року по 29.08.2019 року (а.с. 22, т. 1).

Також судом встановлено, 29.07.2019 року Господарським судом Вінницької області видано судовий наказ у справі № 902/591/19, щодо стягнення з Фізичної особи- підприємця Астапенка Романа Сергійовича на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія" заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги ПФД05/04-17А від 05.04.2017 року в розмірі 124 810,09 гри., з яких: 93 300,00 гри. - основної заборгованості; 16 732,65 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язання; 12 446,225 грн інфляційних збитків, 2 331,22 грн 3 % річних за користування грошовими коштами, який в подальшому за заявою відповідача було скасовано (а.с. 16-17, т. 1).

В подальшому, на адресу відповідача надіслано претензію (б/н та без дати) щодо повернення грошових коштів у розмірі 93 000,00 грн. та сплати нарахованих штрафних санкцій (а.с. 23-24, т. 1).

На вищезазначені вимоги відповіді надано не було, грошові кошти у добровільному порядку не повернуто.

На підставі встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, які склались між сторонами, в зв`язку з укладенням між ними договору позики та договору поворотної фінансової допомоги, суд з огляду на положення цивільного законодавства приходить до висновку, що останні є договорами позики, правовідносини по яких врегульовано в главі 71 ЦК України "Позика. Кредит. Банківський вклад" (ст.ст.1046-1053 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі позивачем грошових коштів відповідачу та відсутність повернення вказаних коштів наданих у позику останньому.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 93 000,00 грн коштів наданих у позику є правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 16 732,65 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 12 446,22 грн інфляційних збитків, 2 331,22 грн 3% річних за користування грошовими коштами.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України сторони погодили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно п. 4.1. Договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за даним договором відповідно до чинного законодавства України.

За порушення строків повернення фінансової допомоги Позичальник сплачу Позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення (п. 4.2. Договору).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційні втрати є правомірними та обґрунтованими, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного договору.

Здійснивши розрахунок за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора сум пені, 3 % річних судом помилок не виявлено, в зв`язку з чим заявлені позивачем 16 732,65 грн пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, 2 331,22 грн - 3 % річних за користування грошовими коштами. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Однак, при перевірці обчислення інфляційних втрат за період з серпня 2018 по травень 2019 р.р. (10 місяців) судом встановлено, що позивачем у графі "індекси інфляції" (а.с. 7) зазначено 12 індексів, при цьому не розширено предмет позовних вимог шляхом включення до періоду нарахувань червень та липень 2019 року.

Згідно зі ч.1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому, судом обчислено розмір індексу інфляції за період визначений у позові з серпня 2018 по травень 2019 рр. за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора та встановлено. що розмір інфяційних втрат за вказаний період складає 9 644,87 грн.

Отже, у цій частині позов підлягає частковому задоволенню; у стягненні 2 801,35 грн. інфляційних втрат слід відмовити.

Приймаючи рішення про задоволення позову про стягнення з відповідача боргу, 3 % річних, інфляційних втрат та пені судом також враховано, відповідач процесуальним правом захисту своїх інтересів при розгляді справи в суді не скористався, не надав відзив на позов і витребувані судом документи, не брав участі у судовому засіданні, ніяким чином не сприяв всебічному та повному з`ясуванню всіх обставин справи при її розгляді.

При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження, а відповідно судом не встановлено обставин того, що відповідач вживав заходи щодо повернення грошових коштів згідно договору.

Обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, суду також не наведено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія" в повному обсязі.

Згідно з ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Оскільки, позивачем нараховано 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 01.09.2018 року по 01.07.2019 року, тому суд вважає за можливе визначити у резолютивній частині судового рішення про нарахування 3% річних, починаючи з періоду не охопленому предметом позовних вимог, з визначенням граничного строку їх нарахування до моменту виконання судового рішення в частині погашення суми основного боргу за Договором ПФД05/04-17А від 05.04.2017 року.

Відповідно до ч. ч. 11, 12 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

В силу ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи прострочення виконання договірних зобов`язань, витрати позивача зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Астапенко Романа Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія" (вул. Соборна, буд. 52, с. Гармаки, 23011, код 30804391) - 93 300,00 грн основної заборгованості; 16 732,65 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, нарахованої за період з 01.09.2018 по 01.03.2019 рр.; 9 644,87 грн інфляційних втрат, нарахованих з серпня 2018 по травень 2019 рр.; 2 331,22 грн 3 % річних за користування грошовими коштами, нарахованих за період з 01.09.2018 по 01.07.2019 рр., та 1 921,00 грн відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Нараховувати на суму боргу 93 300,00 грн.:

- 3% річних за кожен день прострочення протягом періоду з 02.07.2019 року до моменту виконання судового рішення в частині погашення суми основного боргу за договором про надання поворотної фінансової допомоги №ПФД05/04-17А від 05.04.2017 року в розмірі 93 300,00 грн.

4. Відмовити у задоволенні позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія" в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Астапенко Романа Сергійовича 2 801,35 грн. інфляційних втрат.

5. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Копію рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 08 жовтня 2019 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - вул. Соборна

, буд. 52, с. Гармаки, 23011 3 - відповідачу - АДРЕСА_1