ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р. Справа№ 911/632/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Заєць Ю.О. наказ №502к від 30.08.2019

від позивача: Волошин О.В.

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області, м. Київ

на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2019 (повний текст складено 25.05.2019)

у справі №911/632/19 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури, м. Кагарлик, Київська обл.

в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, м. Київ

до: 1. Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ

2. Селянського (фермерського) господарства "БАШІ", с. Юхни, Київська обл.

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 2: ОСОБА_1 , с. Юхни, Київська обл.

про визнання недійсними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр, позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області, відповідач 1) та Селянського (фермерського) господарства "БАШІ" (далі - СФГ "БАШІ", відповідач 2,), в якому просить суд:

визнати недійсними накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області:

- від 09.07.2015 № 10-664/36-15-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким надано дозвіл на відведення в оренду земельної ділянки, розташованої на території Юхнівської сільської ради Миронівського району. Орієнтовний розмір земельної ділянки 2,5892 га;

- від 09.07.2015 № 10-665/36-15-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким надано дозвіл на відведення в оренду земельної ділянки, розташованої на території Юхнівської сільської ради Миронівського району. Орієнтовний розмір земельної ділянки 17,0388 га;

- від 09.07.2015 № 10-666/36-15-сг "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким надано дозвіл на відведення в оренду земельної ділянки, розташованої на території Юхнівської сільської ради Миронівського району. Орієнтовний розмір земельної ділянки 18,2391 га;

визнати недійсними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області, якими затверджено проекти із землеустрою:

- від 06.01.2016 № 10-79/15-16-сг "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", яким ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку строком на 7 років на території Юхнівської сільської ради, площею 2,5892 га, кадастровий номер :02:001:0009;

- від 06.01.2016 № 10-81/15-16-сг "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", яким ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку строком на 7 років на території Юхнівської сільської ради, площею 17,0388, кадастровий номер :03:001:0014;

- від 06.01.2016 № 10-84/15-16-сг "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", яким ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку строком на 7 років на території Юхнівської сільської ради, площею 18,2391 га, кадастровий номер :08:001:0002;

визнати недійсними:

- договір оренди від 28.03.2016 щодо земельної ділянки площею 18,2391 га, кадастровий номер :08:001:0002, 09.04.2016 зареєстрований приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В., номер запису 14096810;

- договір оренди від 28.03.2016 щодо земельної ділянки площею 17,0388 га, кадастровий номер :03:001:0014, 09.04.2016 зареєстрований приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В., номер запису 14096774;

- договір оренди від 28.03.2016 щодо земельної ділянки площею 2,5892 га, кадастровий номер :02:001:0009, 08.04.2016 зареєстрований приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В., номер запису 14089995.

Підставами позову є обставини отримання ОСОБА_1 значних площ земель для ведення фермерського господарства, яке, на думку прокуратури, спрямоване на штучне збільшення земельного банку СФГ "БАШІ", засновником і керівником якого на даний час є ОСОБА_1 , за спрощеною процедурою, без обов`язкового проведення земельних торгів шляхом передачі орендованих земельних ділянок в суборенду відповідачу 2. У зв`язку з цим, прокуратура вважає, що оспорювані накази Головного управління Держгеокадастру у Київській області прийняті з порушенням вимог земельного законодавства. Договори оренди землі, які зареєстровано приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В., укладені всупереч законодавчо встановленої процедури набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2019 в задоволенні клопотання ОСОБА_1 (вх. № 7340/19 від 12.04.2019) про закриття провадження у даній справі відмовлено, клопотання Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (вх. № 8704/19 від 06.05.2019) про залишення позову без розгляду задоволено, позов залишено без розгляду.

Ухвала в оскаржуваній частині вмотивована тим, що судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання позивачем, який є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави. З огляду на відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави, поданий ним позов суд першої інстанції визнав таким, що поданий особою, яка не має процесуальної дієздатності, а тому підлягає залишенню без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Перший заступник прокурора Київської області (далі - прокурор) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2019 скасувати в частині залишення позову без розгляду та направити вказану справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду першої інстанції про відсутність у даній справі передбачених законом виключних випадків, коли прокурор може звернутися до суду в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, ґрунтується на неправильному застосуванні норм ст.131-1 Конституції України, ч.ч. 3, 4 ст.53 ГПК України, ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

Поряд з цим, прокурор зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не взяв до уваги приписи ч.4 ст.55 ГПК України, які прямо забороняють залишати без розгляду позов прокурора, поданий в інтересах держави, у разі не підтримання його органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №911/632/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (судді доповідача), суддів Разіної Т.І. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2019 у справі №911/632/19 та призначено справу до розгляду на 20.08.19.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019, справу №911/632/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу у вищезазначеному складі суду та призначено справу до розгляду на 19.09.2019.

Ухвалою від 19.09.2019 Північний апеляційний господарський суд, враховуючи неявку в судове засідання відповідача та третьої особи на підставі п.11 ст. 270 ГПК України, відклав розгляд апеляційної скарги прокурора на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2019 у даній справі на 03.10. 2019.

Явка представників учасників справи.

03.10.2019 у судове засідання з`явився прокурор, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2019 у справі №911/632/19, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судове засідання 03.10.2019 з`явився представник позивача, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2019 залишити без змін.

Представники відповідача 1, відповідача 2 та третьої особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомленні належним чином.

Позиції учасників справи.

15.02.2019 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від відповідача 1 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги, ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2019 у справі 911/632/19 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.03.2019 ухвалою Господарського суду Київської області відкрито провадження у справі №911/632/19 за позовом прокурора в інтересах держави в особі Держгеокадастру до ГУ Держгеокадастру у Київській області та СФГ "БАШІ" про визнання недійсними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 15.04.2019.

Цією ж ухвалою судом першої інстанції залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні СФГ "БАШІ" - Карапищенко В.Г. (далі - ОСОБА_1 , третя особа.)

Прокурор, звертаючись з позовною заявою в інтересах держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка, в силу ч. 4 ст.122 Земельного кодексу України, є розпорядником спірних земельних ділянок, зазначив, що оскаржені накази ГУ Держгеокадастру у Київській області прийняті з порушенням вимог земельного законодавства, а оспорювані договори оренди землі, укладені всупереч законодавчо встановленої процедури набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства. Прокурор в позовній заяві вказав, що звернення з даним позовом до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

04.03.2019 Кагарлицькою місцевою прокуратурою на адресу Держгеокадастру направлено лист за № 36-02-223вих19, яким повідомлено про наявність факту порушення порядку отримання земельних ділянок для ведення фермерського господарства СФГ "БАШІ" на території Миронівського району та про намір пред`явлення прокуратурою позову у зв`язку з вказаними порушеннями земельного законодавства. Однак, як стверджував прокурор у позовній заяві, Держгеокадастром жодних дій щодо усунення вказаних порушень не здійснено, відповідь на лист не надано, у зв`язку з чим 06.03.2019 прокуратурою направлено позов до суду.

Третьою особою 12.04.2019 подано до суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у даній справі.

В підготовчому засіданні 15.04.2019 місцевим господарським судом відкладено розгляд справи до 06.05.2019 з метою надання прокурору можливості скористатися своїми процесуальними правами щодо надання письмових пояснень по суті заявленого третьою особою клопотання про закриття провадження у справі.

06.05.2019 позивачем подано до місцевого господарського суду клопотання про залишення позову прокурора без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст.226 ГПК України, у зв`язку з тим, що позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Ухвалою від 06.05.2019 судом першої інстанції строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, підготовче засідання відкладено до 20.05.2019.

За результатами підготовчого засідання суд першої інстанції постановив ухвалу від 20.05.2019, якою, зокрема, задовольнив клопотання позивача та залишив без розгляду позов прокурора на підставі п.1 ч.1 ст.226 ГПК України.

В зазначеній частині вказаний процесуальний документ і є предметом апеляційного оскарження.

Надаючи оцінку доводам прокурора щодо представництва інтересів держави в суді, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст.ст.129, 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону "Про прокуратуру", ст. 53 ГПК України, встановив, що прокурор зазначив про пасивність поведінки позивача, який маючи відповідні повноваження для захисту державних інтересів, за їх захистом не звертається. Однак, за висновком суду першої інстанції, сама по собі обставина не звернення позивача з позовом, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави. Натомість, оскільки прокурором не надано до позову будь-яких належних доказів, які б свідчили про очевидне невиконання або неналежне виконання позивачем своїх функцій щодо захисту інтересів держави, відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави, а поданий ним позов є таким, що поданий особою, яка не має процесуальної дієздатності, відтак, підлягає залишенню без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.226 ГПК України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції зважаючи на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частинами 1, 3 ст.4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Ст. 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, перевіривши підстави для залишення позовної заяви прокурора у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 226 ГПК України, зазначає таке.

В силу вимог ч.ч. 3-5 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Таким законом є Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII.

За змістом ч. 3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, а здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

При зверненні з позовом у даній справі в обґрунтування необхідності самостійного захисту інтересів держави прокурор вказав на невжиття позивачем - Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, заходів щодо повернення державі незаконно відведених земельних ділянок. Прокурор звернувся з позовною заявою до суду з метою задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні питання додержання законності при передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2019 місцевий господарський суд постановив ухвалу, якою відкрив провадження у даній справі, мотивуючи ухвалу тим, подана прокурором позовна заява і додані до неї документи відповідають процесуальним вимогам ст.ст. 162, 164, 172 ГПК України. Жодних недоліків цієї заяви в частині відсутності обґрунтування прокурором підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі Держгеокадастру суд першої інстанції не виявив, позовну заяву прокурора як з цих, так і з інших підстав без руху не залишив.

Поряд з цим, матеріалами справи підтверджується, що з метою встановлення наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави Кагарлицькою місцевою прокуратурою 04.03.2019 направлено Державній службі України з питань геодезії, картографії та кадастру лист №36-02-223вих19, яким повідомлено про вказані порушення земельного законодавства, а також про представництво інтересів держави в особі Держгеокадастру в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Проте, позивач, попри інформування Кагарлицькою місцевою прокуратурою про вищевказані порушення, жодних дій для їх усунення не вжив як до пред`явлення позову прокурором, так і впродовж часу розгляду цієї справи у суді.

Позивачем в процесі розгляду справи не спростовано доводів прокурора щодо нездійснення органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, захисту інтересів держави, не надано суду доказів того, що ним вчиняються дії по підготовці чи подання позову для усунення виявлених порушень земельного законодавства. Навпаки, саме позивачем під час розгляду цієї справи у підготовчому провадженні заявлено клопотання про залишення позову прокурора без розгляду, що свідчить про нездійснення захисту інтересів держави і небажання його здійснювати, хоча основним завданням Держгеокадастру є реалізація державної політики у сфері земельних відносин, державного нагляду за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Суд першої інстанції вказаним доказам належної оцінки у сукупності в порядку, встановленому ст. 86 ГПК України, не надав.

Відтак, наведені у позовній заяві Заступником керівника Кагарлицької місцевої прокуратури підстави для звернення до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає достатньо аргументованими і такими, що відповідають змісту наведеним вище норм права.

Підстави для залишення позовної заяви Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури, передбачені п.1.ч.1 ст.226 ГПК України, відсутні.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ за своєю природою потребує регулювання з боку держави, яке може змінюватися у часі та просторі відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі "Станев проти Болгарії" (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06, п. 230, ECHR 2012). Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі "Валчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з доводами прокурора про те, що у даному випадку порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права призвело до постановлення помилкової ухвали.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п.4 ч.1 ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції (ч. 3 ст. 271 ГПК України).

В силу вимог п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Першого заступника прокурора Київської області підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 20.05.2019 у справі №911/632/19 - скасуванню з направленням справи (заяви) для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати.

У зв`язку зі скасуванням ухвали про закриття провадження у справі з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 226, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2019 у справі №911/632/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 20.05.2019 у справі № 911/632/19 щодо залишення позову без розгляду скасувати.

3. Матеріали справи №911/632/19 направити для продовження розгляду до Господарського суду Київської області.

Повний текст постанови складено - 15.10.2019.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Г.П. Коробенко