ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р. Справа № 911/1857/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОМЕЛЬНИК» (01135, м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 41, оф. 304/2, код 41925206)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРС ГРУП» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-Г, код 35995595)

про стягнення 863 502,51 грн.

за участю представників:

позивача - Козлов С.Г.; Поліщук С.М.;

відповідача - Павленко С .В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОМЕЛЬНИК» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРС ГРУП» (відповідач) про стягнення 863502,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив відповідачу поставку товарів на умовах Договорів поставки № 11038659 та № 11038660, проте відповідач за поставлений товар в повному обсязі не розрахувався, у зв`язку із чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, яку позивач просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 29.08.2019.

13.08.2019 на адресу господарського суду Київської області від представника позивача надійшов лист із клопотанням про долучення документів до матеріалів справи.

19.08.2019 на адресу господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов лист із відзивом на позовну заяву.

19.08.2019 відділом автоматизованого документообігу та обробки внутрівідомчої службової кореспонденції апарату господарського суду Київської області було складено акт №07-13/234/2019 про те, що під час розкриття конверта, надісланого ТОВ «АСТЕРС ГРУП», встановлена відсутність підпису представника Павленко С.В. у відзиві на позовну заяву №911/1857/19.

В судовому засіданні 29.08.2019 оголошено перерву до 12.09.2019.

02.09.2019 через канцелярію господарського суду Київської області представником відповідача було подано заяву про поновлення строку для подання відзиву.

В судовому засіданні 12.09.2019 оголошено перерву до 19.09.2019.

Через канцелярію господарського суду Київської області 12.09.2019 представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи та клопотання про витребування документів.

У судовому засіданні 19.09.2019 представник позивача клопотання про витребування документів не підтримав та просив його залишити без розгляду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.09.2019 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 03.10.2019.

У судовому засіданні представники позивача надали усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримали, вважають їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши вступне слово представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, суд дослідив в порядку статей 209-210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд оголосив про перехід до судових дебатів. Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

03.10.2019 року, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОМЕЛЬНИК» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АСТЕРС ГРУП» (Покупець) був укладений договір № 11038659, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язувався поставити Товар Покупцю, а Покупець зобов`язувався прийняти товар і оплатити його вартість.

Згідно з п. 7.9. Договору - 1, Покупець здійснює оплату Постачальнику за поставлений товар через 14 днів з моменту отримання Покупцем через EDI-провайдера від Постачальника електронного документу «Накладна» (COMDOC) звіреного ЕЦП Постачальника, та за умови наявності зареєстрованої Постачальником «Податкової накладної» в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше, ніж за 2 календарних днів до настання строку оплати за Товар.

В рамках даного договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 2 229 717,00 грн. по наступним видаткових накладним:

- Видаткова накладна № 6 від 14 вересня 2018 року на суму 249 600,00 грн. з ПДВ;

- Видаткова накладна № 7 від 18 вересня 2018 року на суму 106 200,00 грн. з ПДВ;

- Видаткова накладна №14 від 10 жовтня 2018 року на суму 246000,00грн. з ПДВ;

- Видаткова накладна №15 від 19 жовтня 2018 року на суму 106200,00 грн. з ПДВ;

- Видаткова накладна №17 від 23 жовтня 2018 року на суму 247 200,00 грн. з ПДВ;

- Видаткова накладна № 42 від 19 грудня 2018 року на суму 261 240,00 грн. з ПДВ;

- Видаткова накладна № 54 від 13 березня 2019 року на суму 285 789,00 грн. з ПДВ. Дана накладна була виписана на 286 440,00 грн., однак під час приймання вантажу було виявлено його недовіз у розмірі 651,00 грн. з ПДВ;

- Видаткова накладна № 56 від 20 березня 2019 року на суму 286 440,00 грн. з ПДВ;

- Видаткова накладна № 57 від 27 березня 2019 року на суму 166 800,00 грн. з ПДВ;

- Видаткова накладна № 70 від 18 травня 2019 року на суму 274 248,00 грн. з ПДВ.

На підтвердження факту здійснення поставки позивачем надано до суду копії товарно-транспортних та податкових накладних.

Відповідач частково сплачував за поставлений товар по вищевказаним видатковим накладним, що підтверджується виписками по особовому рахунку Позивача за 05.10.2018 року, 11.10.2018 року, за 01.11.2018 року, за 30.11.2018 року, за 06.12.2018 року, за 07.12.2018 року, за 14.12.2018 року, за 21.12.2018 року, за 24.01.2019 року, за 18.03.2019 року, за 08.04.2019 року, за 10.05.2019 року, за 15.05.2019 року, за 17.05.2019 року, за 19.06.2019 року.

Здійснюючи оплати за поставки в рамках даного договору, Відповідач у призначеннях платежів вказував «Оплата за ТНС зг. дог. 11038659 від 01.08.2018 року».

Враховуючи те, що відповідач, здійснюючи оплати, не вказував конкретно за які поставки це були оплати позивач зараховував ці оплати в рахунок погашення заборгованості за найдавнішими поставками за Договором № 11038659.

Відповідач частково сплатив за товар по Договору № 11038659 в сумі 1 780 000,00 грн., внаслідок чого у відповідача існує прострочена заборгованість по оплаті поставленого товару у розмірі 449 717,00 грн.

01 серпня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОМЕЛЬНИК» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АСТЕРС ГРУП» (Покупець) був укладений договір № 11038660, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язувався поставити Товар Покупцю, а Покупець зобов`язувався прийняти товар і оплатити його вартість.

Згідно з п. 7.9. даного Договору , Покупець здійснює оплату Постачальнику за поставлений товар через 21 днів з моменту отримання Покупцем через EDI-провайдера від Постачальника електронного документу «Накладна» (COMDOC) звіреного ЕЦП Постачальника, та за умови наявності зареєстрованої Постачальником «Податкової накладної» в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше, ніж за 2 календарних днів до настання строку оплати за Товар.

В рамках договору № 11038660 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 405 060,00 грн. за наступними видатковими накладними:

- Видаткова накладна № 16 від 19 жовтня 2018 року на суму 137 760,00 грн. з ПДВ;

- Видаткова накладна № 71 від 20 травня 2019 року на суму 267 300,00 грн. з ПДВ.

Відповідач частково сплатив за поставлений товар в розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку Позивача за 30.11.2018 року, за 24.01.2019 року та за 06.03.2019 року.

Здійснюючи оплати за поставки в рамках даного Договору, відповідач у призначеннях платежів вказував «Оплата за ТНС зг. дог. 11038660 від 01.08.2018 року».

Враховуючи те, що відповідач, здійснюючи оплати, не вказував конкретно за які поставки це були оплати Позивач зараховував ці оплати в рахунок погашення заборгованості за найдавнішими поставками за Договором № 11038660.

Також, в рамках Договору № 11038660 між позивачем та відповідачем були підписані:

Акт № прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31.10.2018 року, відповідно до якого відповідач надав позивачу комплекс логістичних послуг за жовтень 2018 року на суму 4 132,80 грн.;

Акт № прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31.03.2019 року, відповідно до якого відповідач надав позивачу комплекс логістичних послуг за березень 2019 року на суму 5 004,00 грн.;

Акт № прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31.05.2019 року, відповідно до якого відповідач надав позивачу комплекс логістичних послуг за травень 2019 року на суму 8 019,00 грн.;

За таких обставин, основна заборгованість за товар відповідача перед позивачем за Договором № 11038660 зменшується на суму вищевказаних Актів прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) і складає 257 904,20 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманого товару, позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом про стягнення з відповідача

- 449 717,00 грн. основної заборгованості за поставлений товар за Договором № 11038659.

- 257 904,20 грн. основної заборгованості за поставлений товар за Договором № 11038660.

- 91 980,43 грн. неустойки за порушення термінів оплати за Договором № 11038659.

- 18 528,94 грн. неустойки за порушення термінів оплати за Договором № 11038660.

- 15 119,83 грн. - 3 % річних за порушення термінів оплати за Договором № 11038659.

- 3 045,87 грн. - 3 % річних за порушення термінів оплати за Договором № 11038660.

- 20 968,69 грн. інфляційного збільшення боргу за порушення термінів оплати за Договором № 11038659.

- 6 237,55 грн. інфляційного збільшення боргу за порушення термінів оплати за Договором № 11038660

Відповідач в ході розгляду справи, не заперечував факту отримання товару, проте у відзиві заперечив проти позову зазначивши, що строк оплати за договором не настав, оскільки позивач не надав доказів того, що ним у відповідності до п. 7.9 договорів були направлені, а відповідачем отримані через EDI-провайдера електронний документ «Накладна» (COMDOC) який завірений ЕЦП позивача.

Крім того, як стверджує відповідач, видаткові накладні, долучені позивачем до позовної заяви, оформлені неналежним чином.

Стосовно невідповідності наданих позивачем видатковим накладних, варто зазначити, що Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частиною 2 ст. 9 вказаного закону передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2.5 документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Разом з тим, у відповідності до п. 65 Постанови Кабінету Міністрів України № 1893 від 27 листопада 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію» особи, які персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій. Виходячи із зазначеного, особи, які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства, призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки.

Відповідач не заперечує проти автентичності відтиску штампу, здійсненого на видаткових накладних, а матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату зазначених штампів, їх підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі ТОВ «Астерс Груп».

Відсутність у видатковій накладній назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності її підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки/штампу самої юридичної особи, відсутність реквізитів довіреності на цю особу не може свідчить про те, що така особа є неуповноваженою чи що така видаткова накладна є неналежним доказом у справі. Відтиск печатки/штампу на видатковій накладній є свідченням участі юридичної особи, у здійсненні господарської операції за цією накладною.

Таким чином, підписання та завірення печаткою покупця видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і відповідають вимогам, зокрема, ст. 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Стосовно тверджень відповідача, що строк оплати товару не настав, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.7. договорів, після приймання товару Покупець направляє Постачальнику через EDI-провайдера електронний документ «Накладна» (COMDOC). Документ COMDOC відображає факт приймання товару Покупцем, завіряється ЄЦП Покупця (підпис відповідальної особи та печатка підприємства) і відправляється Постачальнику через EDI-провайдера. Дата електронного документу «Накладна» (COMDOC) повинна відповідати даті фактичної поставки товару. Постачальник після отримання від Покупця через EDI-провайдера електронний документ «Накладна» (COMDOC), зі свого боку завіряє «Накладна» ЕЦП (підпис відповідальної особи за передачу товару та печатку підприємства) і, не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів відправляє Покупцю через EDI-провайдера.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, ст. 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Абзацом другим частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено можливість визначити строк виконання зобов`язання шляхом визначення вказівки на подію, яка неминуче має настати.

В силу частин 1, 3 статті 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач належним чином виконав умови п. 3.7., у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що відповідно до приписів ст. ст. 212 та 692 Цивільного кодексу України та умов п. 7.9. Договорів строк оплати у відповідача настав, зокрема:

- За видатковою накладною № 6 від 14 вересня 2018 року на суму 249 600,00 грн. з ПДВ - до 28 вересня 2018 року включно;

- За видатковою накладною № 7 від 18 вересня 2018 року на суму 106 200,00 грн. з ПДВ - до 02 жовтня 2018 року включно;

- За видатковою накладною № 14 від 10 жовтня 2018 року на суму 246 000,00 грн. з ПДВ - до 24 жовтня 2018року включно;

- За видатковою накладною № 15 від 19 жовтня 2018 року на суму 106 200,00 грн. з ПДВ - до 02 листопада 2018 року включно;

- За видатковою накладною № 17 від 23 жовтня 2018 року на суму 247 200,00 грн. з ПДВ - до 06 листопада 2018 року включно;

- За видатковою накладною № 42 від 19 грудня 2018 року на суму 261 240,00 грн. з ПДВ - до 02 січня 2019року включно.

- За видатковою накладною № 54 від 13 березня 2019 року на суму 285 789,00 грн. з ПДВ - до 27 березня 2019 року включно.

- За видатковою накладною № 56 від 20 березня 2019 року на суму 286 440,00 грн. з ПДВ - до 03 квітня 2019 року включно.

- За видатковою накладною № 57 від 27 березня 2019 року на суму 166 800,00 грн. з ПДВ - до 10 квітня 2019 року включно.

- За видатковою накладною № 70 від 18 травня 2019 року на суму 274 248,00 грн. з ПДВ - до 01 червня 2019 року включно.

- За видатковою накладною № 16 від 19 жовтня 2018 року на суму 137 760,00 грн. з ПДВ - до 09 листопада 2018 року включно;

- За видатковою накладною № 71 від 20 травня 2019 року на суму 267 300,00 грн. з ПДВ - до 10 червня 2019 року включно.

Враховуючи те, що сума боргу в розмірі 707 621,20 гривень (449 717,00 грн. основної заборгованості за поставлений товар за Договором № 11038659 та 257 904,20 грн. основної заборгованості за поставлений товар за Договором № 11038660) за поставлений товар підтверджується належними доказами, зокрема актом звірки розрахунків за період з 01.06.2019 по 30.06.2019, відповідачем існування заборгованості у стягуваному розмірі належними та допустимими доказами не спростованою, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 110 509,37 грн. пені, з яких 91 980,43 грн. пені за порушення термінів оплати за договором № 11038659 та 18 528,94 грн. пені за порушення термінів оплати за договором № 11038660.

Відповідач у відзиві заперечив проти заявлених вимог про стягнення пені, зокрема у зв`язку з недоведеністю виникнення основного боргу перед позивачем, і як наслідок відсутністю підстав для застосування фінансових санкцій.

Відповідно до п.п. 8.11. договору № 11038659 та договору № 11038660, у випадку порушення термінів оплати товару Покупець сплачує на користь Постачальника виключну неустойку в розмірі 0,05% від простроченої суми оплати за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно частини першої ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною першою ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 того ж Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи, що судом встановлено факт порушення відповідачем зобов`язань, то вимога про стягнення з відповідача пені у розмір 110 509,37 гривень є обґрунтованою, відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору, а отже підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який перевірено судом.

Крім того позивач, враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 18 165,70 грн. 3% річних (15119,83 грн. за договором № 11038659 та 3045,87 грн. за договором № 11038660) та 27 206,24 грн. інфляційних втрат (20 968,69 грн. за договором № 11038659 та 6 237,55 грн. за договором № 11038660).

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% суд встановив, що він здійснений невірно. За розрахунком суду, здійсненого за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга-Закон», розмір 3% річних становить 11 655,80 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених у пункті 3.2 постанови № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою (Державною службою статистики України), за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України №62-97р. від 03.04.97.

Із змісту листа Верховного Суду України №62-97р. від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» випливає, що розраховані Міністерством статистики України індекси інфляції застосовуються помісячно, при цьому, якщо в індексованому періоді набирається не менше п`ятнадцяти днів.

Такої позиції притримується Вищий господарський суд України (постанова №21/5005/6113/2012 від 13.03.2013)

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (постанова Вищого господарського суду України від 01.02.2012 N 52/30).

Як вбачається з розрахунку позивача, інфляційні втрати за неналежне виконання зобов`язань з оплати товару за видатковими накладними № 6, 7, 14 нараховані за період заборгованості, яка існувала менше 15 днів, а отже вимога про стягнення з відповідача інфляційних підлягає частковому задоволенню у розмірі 25 849,63 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 707 621 грн. 20 коп. основного боргу, 110 509 грн. 37 коп. пені, 11 655 грн. 80 коп. 3% річних та 25 849 грн. 63 коп. інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-Г, код 35995595) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромельник" (01135, м. Київ, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 41, оф. 304/2, код 41925206) 707 621 (сімсот сім тисяч шістсот двадцять одну) грн. 20 коп. основного боргу, 110 509 (сто десять тисяч п`ятсот дев`ять) грн. 37 коп. пені, 11 655 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 80 коп. 3% річних, 25 849 (двадцять п`ять тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. 63 коп. інфляційних втрат та 12 834 (дванадцять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 54 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15.10.2019

Суддя Т.Д. Лилак