ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1526/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Вечірко І.О., Кузнецов В.О.,

Секретар судового засідання Кисельов Є.О.

Представники сторін:

від позивача: Матвєєнко Г.М., довіреність №220/67/Д від 11.01.2019 р., представник;

представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019р., суддя Кеся Н.Б., у справі №904/1526/19

за позовом Міністерства оборони України, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРУЮЧА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД", м.Дніпро

про стягнення 168064,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Міністерство оборони України (далі-Позивач) 16.04.2019р. звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРУЮЧА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь штрафні санкції - пеню у розмірі 168064,61 грн. за порушення строку виконання зобов`язань за Договором підряду від 22.12.2017р. №303/3/12/300-17 та судовий збір.

Позивач обґрунтовує свої вимоги простроченням виконання Відповідачем зобов`язань за Договором підряду №303/3/12/300-17 від 22.12.2017р.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019р. у справі №904/1526/19 позовну заяву Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРУЮЧА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" залишено без розгляду. Судові витрати покладено на позивача.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області мотивована тим, що позовні матеріали не давали змогу перевірити обґрунтованість наведеного у позові розрахунку в частині вартості кожного виду із замовлених робіт і частини виконаних робіт. Ці обставини унеможливлювали арифметичну перевірку вартості невиконаних робіт, визначену Позивачем для нарахування неустойки.

Про ці обставини судом неодноразово роз`яснювалось представникам Позивача, які прибували для участі в судових засіданнях, але надати пояснення щодо розрахунків за матеріалами справи не могли. Ухвалами суду від 08.05.2019, 30.05.2019 та 27.06.2019 від Позивача витребовувались відповідні пояснення.

Таким чином, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019р. залишено позов без розгляду у зв`язку із неподанням Позивачем без поважних причин витребуваних документів, що перешкоджає вирішенню спору по суті.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з ухвалою суду позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить суд скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до господарського суду Дніпропетровської області.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала від 16.07.2019р. у справі №904/1526/19 прийнята Господарським судом Дніпропетровської області з порушенням норм матеріального та процесуального права а саме ч. 1 ст. 177 ГГК України, п. 7. та п. 15 ч. 2 ст. 182 ГПК України, ч. 1 ст. 73 ГПК України, ч. 2 ст. 73 ГПК України та підлягає скасуванню.

Також скаржник зазначає, що ухвалами суду від 17.04.2019, 08.05.2019, 30.05.2019, 13.06.2019 та 27.06.2019 по справі №904/1526/19 господарський суд Дніпропетровської області не зобов`язував позивача надати йому конкретні документи, а всі письмові пояснення та матеріали на підставі чого між сторонами встановлено та узгоджено вартість окремих видів робіт, матеріали на підставі яких позивач визначив вартість невиконаної частини робіт, періоду прострочення (початок та кінець періоду) з доказами направлення письмових пояснень на адресу Відповідача були суду надані і містяться в матеріалах справи, а тому у суду були відсутні підстави для залишення позовної заяви Міноборони без розгляду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Чус О.В., суддів Кузнецова В.О., Вечірка І.О.,

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.08.2019 апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, у строк не пізніше 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.09.2019, поновлено строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.10.2019.

Представник відповідача у судове засідання не явився. Беручи до уваги, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

08.10.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08.05.2019, Позивача було зобов`язано надати письмові пояснення з питання: на підставі чого визначена вартість кожного виду невиконаних робіт по суті спору.

Представник Позивача 08.05.2019р. надав до справи письмові пояснення щодо підстав вартості кожного виду невиконаних робіт за Договором від 22.12.2017р. №303/3/12/300-17 (арк. с. 90).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2019 відкладено судове засідання на 30.05.2019, Позивачу встановлено строк до 17.05.2019р. для надання письмових пояснень щодо розрахунку пені: чим встановлено та узгоджено між сторонами вартість окремих видів робіт, як визначена вартість невиконаної частини робіт (зазначити реквізити акту виконання робіт та позицію в ньому щодо вартості виконання), визначення періоду прострочення (початок та кінець періоду) з доказами направлення цих пояснень на адресу Відповідача.

В підготовчому судовому засіданні 30.05.2019 судом виявлено, що Позивач не надав витребувані судом письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2019 відкладено судове засідання на 13.06.2019, Позивачу встановлено строк до 13.06.2019р. для надання письмових пояснень щодо розрахунку пені: чим встановлено та узгоджено між сторонами вартість окремих видів робіт, як визначена вартість невиконаної частини робіт (зазначити реквізити акту виконання робіт та позицію в ньому щодо вартості виконання), визначення періоду прострочення (початок та кінець періоду) з доказами направлення цих пояснень на адресу Відповідача.

30.05.2019р. після судового засідання канцелярією суду зареєстровані письмові пояснення Міністерства оборони України щодо розрахунку пені (арк. с. 112-114).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Судове засідання відкладено на 27.06.2019.

В підготовчому судовому засіданні 13.06.2019 представник Позивач не зміг надати суду пояснення щодо розрахунків сум за позовом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2019 підготовче судове засідання відкладено на 16.07.2019 і зобов`язано Позивача надати письмові пояснення з питання: чому вартість невиконаних робіт не підтверджується даними кошторисів і актів виконаних робіт за сумами цих робіт.

16.07.2019 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області залишено позов без розгляду у зв`язку із неподанням Позивачем без поважних причин витребуваних документів, що перешкоджає вирішенню спору по суті.

Однак колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України cуд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 зазначеного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (частина 2 статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

За змістом частини 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, можевизнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 226 зазначеного Кодексу суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У розумінні наведених положень залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору. Тобто коли йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. До підстав позову належать юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення. Розрізняють фактичні та юридичні (правові) підстави позову.

Як убачається із матеріалів справи, предметом судового розгляду є вимога Міністерства оборони України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕРУЮЧА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" суми штрафних санкцій - пеню у розмірі 168064,61 грн. за порушення строку виконання зобов`язань за Договором підряду від 22.12.2017р. №303/3/12/300-17 та судовий збір.

Фактичною підставою позову Міністерства оборони України визначено договір підряду від 22.12.2017; юридичною підставою позову - положення статей 11, 509, 525, 526, 530, 651, 654, 837, 846, 849,875, 877, 883 Цивільного кодексу України, статей 179, 188, 193, 231, Господарського кодексу України.

Так, на підтвердження свої вимог позивачем, зокрема, листом від 04.05.2019р. надані письмові пояснення щодо розрахунку штрафних санкцій за Договором та була додана відповідна довідка на підставі чого визначена вартість кожного виду невиконаних робіт по суті спору. 08.05.2019 надано пояснення щодо підстав вартості кожного виду невиконаних робіт за Договором від 22.12.2017р. №303/3/12/300-17.

Також 27.05.2019 були надіслані письмові пояснення щодо підстав визначення вартості кожного виду невиконаних робіт за Договором від 22.12.2017р. №303/3/12/300-17, в яких зазначалося чим встановлено та узгоджено між сторонами вартість окремих видів робіт, як визначена вартість невиконаної частини робіт (з зазначенням реквізитів актів виконаних робіт та позицію в них щодо вартості виконання), визначення періоду прострочення (початок та кінець періоду) з доказами направлення цих пояснень на адресу Відповідача.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, на стадії підготовчого провадження суд першої інстанцій дійшов висновку, що позовні матеріали не дають змогу перевірити обґрунтованість наведеного у позові розрахунку в частині вартості кожного виду із замовлених робіт і частини виконаних робіт. Ці обставини унеможливлювали арифметичну перевірку вартості невиконаних робіт, визначену Позивачем для нарахування неустойки. Так, місцевим судом залишено позов без розгляду у зв`язку із неподанням Позивачем без поважних причин витребуваних документів, що перешкоджає вирішенню спору по суті.

Відповідно до ст.177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно зі ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд, зокрема, може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

В той час, як відповідно до положень ст. 209 Господарського процесуального кодексу України, суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються. З урахуванням змісту спірних правовідносин, обставин справи та зібраних у справі доказів суд під час розгляду справи по суті може змінити порядок з`ясування обставин справи та порядок дослідження доказів, про що зазначається у протоколі судового засідання.

Відповідно до приписів ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Письмові, речові і електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам. Учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу письмових, речових та електронних доказів або протоколів їх огляду, ставити питання експертам.

В той же час, як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, місцевим судом було досліджено та надано оцінку доказами позивача під час підготовчого засідання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні матеріали не давали змогу перевірити обґрунтованість наведеного у позові розрахунку в частині вартості кожного виду із замовлених робіт і частини виконаних робіт. Ці обставини унеможливлювали арифметичну перевірку вартості невиконаних робіт, визначену Позивачем для нарахування неустойки.

Ураховуючи викладене та беручи до уваги наведені положення процесуального законодавства, залишення місцевим господарським судом позову без розгляду у цьому випадку є неправомірним, оскільки господарський суд не був позбавлений можливості розглянути і вирішити спір у цій справі по суті, зважаючи на предмет і підстави заявленого позову, за наявними у справі доказами, надавши їм оцінку під час розгляду справи.

Враховуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для залишення позову без розгляду.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, ухилився від розгляду позову по суті, чим позбавив позивача можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту.

Виходячи із принципу гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Отже, враховуючи викладене та беручи до уваги наявні матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для залишення судом першої інстанції позовної заяви Міністерства оборони України без розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, Центральний апеляційний господарський суд вважає, що вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими, а ухвала суду першої інстанції є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема п. 4 ст. 226 ГПК України.

Отже, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги у даній справі та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати.

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК), а понесені судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 255, 269, 275, 277, 278, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2019р. у справі №904/1526/19 - скасувати.

Справу передати на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 09.10.2019р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов