ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" вересня 2019 р. м. Київ Справа № 911/4610/15

за кредиторською заявою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк", Донецька обл., м. Краматорськ

в межах справи № 911/4610/15

за заявою Державного підприємства "Регіональні електричні мережі", м. Київ (код 32402870) - заявник/боржник

про банкрутство

Суддя Рябцева О.О.

Секретар судового засідання Зоря В.С.

За участю представників:

від заявника: не з`явився;

від боржника: Андрушко Г.В. (довір. № 10 від 14.01.2019 р.);

розпорядник майна ДП "Регіональні електричні мережі": Сольський В.С.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/4610/15 про банкрутство Державного підприємства "Регіональні електричні мережі".

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2015 р. порушено провадження у справі № 911/4610/15; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гусака Ю.М. (свідоцтво № 136 від 04.02.2013).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 р. апеляційну скаргу ДП "Регіональні електричні мережі" задоволено частково, апеляційну скаргу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України задоволено повністю; скасовано ухвалу місцевого суду в частині призначення розпорядником майна боржника Гусака Ю.М.; відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого Сольського В.С. про участь у справі; розпорядником майна Боржника призначено арбітражного керуючого Сольського В.С.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.07.2016 р., яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 р., затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - ДП "Регіональні електричні мережі".

До господарського суду Київської області від Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" надійшла кредиторська заява № 104.20-12/1/3675/52616/2019-04/вих від 26.06.2019 р. про визнання вимог кредитора у сумі 45077,41 грн. та зобов`язання ліквідатора Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" включити вимоги АТ "Ощадбанк" до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування вимог АТ "Ощадбанк" зазначає, що 30.12.2011 р. між ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління та боржником було укладено договір № 23-38/5-176 щодо приймання платежів від фізичних осіб за спожиту електроенергію, всі умови якого банком належним чином виконувались та надавались послуги з приймання платежів та зарахування коштів на поточні рахунки ДП "Регіональні електричні мережі", однак боржник всупереч умовам договору не сплачував передбачену п. 2.1.2 договору комісійну винагороду починаючи з серпня 2014 р. Таким чином, станом на поточний момент заборгованість боржника перед заявником з комісійної винагороди за приймання платежів від фізичних осіб за спожиту електроенергію за період з 01.08.2014 р. - 18.09.2015 р. складає 45077,41 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.07.2019 р. прийнято кредиторську заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" про визнання кредиторських вимог у сумі 45077,41 грн. до розгляду у межах провадження у справі № 911/4610/15 про банкрутство державного підприємства "Регіональні електричні мережі"; розгляд кредиторської заяви призначено на 15.08.2019 р.

09.08.2019 р. до господарського суду Київської області від боржника надійшов відзив на кредиторську заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні вимог про визнання кредиторських вимог у розмірі 45077,41 грн. повністю. Боржник зазначає, що в апараті управління ДП "Регіональні електричні мережі" відсутній договір, на який посилається заявник, оскільки договір був укладений з відокремленим структурним підрозділом - Донецькою філією, яка у зв`язку з проведенням АТО була переміщена до міста Дмитров Донецької області, і вся документація філії залишилась на території, непідконтрольній органам державної влади України. Також боржник звертає увагу на те, що кредитором подано заяву в межах справи № 911/4610/15 про визнання кредиторських вимог до боржника у сумі 45077,41 грн. лише 26.06.2019 р., тобто ним пропущено строки подачі кредиторської вимоги, оскільки 07.07.2016 р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - ДП «Регіональні електричні мережі». Крім того, боржник зазначає, що кредитор, звернувшись із кредиторською заявою у липні 2019 року, пропустив строки позовної давності щодо визнання кредиторських вимогу розмірі 45077,41 грн. що є підставою для відмови у задоволенні заяви про визнання кредиторських вимог до боржника у сумі 45077,41 грн., у зв`язку з чим боржник також просить застосувати строк позовної давності до вимог про визнання кредиторських вимог у розмірі 45077,41 грн.

15.08.2019 р. до господарського суду Київської області від заявника надійшла заява, якій він повідомив, що надати для огляду оригінали документів, які додані ним до кредиторської заяви, не виявляється за можливе з підстав їх відсутності у заявника та залишення їх на території, яка не підконтрольна Українській владі. Також заявник у вказаній заяві просить суд розглянути вимоги кредитора за відсутності його представника.

12.09.2019 р. до господарського суду Київської області від заявника надійшла заява, в якій він зазначає, що він підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, а також просить суд розглянути вимоги кредитора за відсутності його представника.

Представник заявника у судові засідання 15.08.2019 р., 29.08.2019 р. та 12.09.2019 р. не з`явився. При цьому, заявником неодноразово було заявлено клопотання про розгляд вимог кредитора за відсутності його представника.

Представник боржника у судове засідання 15.08.2019 р. не з`явився, а у судових засіданнях 29.08.2019 р. та 12.09.2019 р. проти заяви заперечував з підстав, зазначених у відзиві.

Розпорядник майна у судові засідання 15.08.2019 р., 29.08.2019 р. не з`явився, а у судовому засіданні 12.09.2019 р. проти задоволення вимог кредитора заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника боржника та розпорядника майна, судом встановлено наступне.

30.12.2011 р. між Державним підприємством "Регіональні електричні мережі" (клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", яке змінило найменування на Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" (банк) укладено договір № 23-38/5-176.

Зазначений договір було підписано сторонами разом з протоколом розбіжностей, який за своїм змістом відповідно до ст. 181 ГК України є також протоколом узгодження розбіжностей.

Відповідно до п. 1.1 договору клієнт доручає, а банк приймає на себе зобов`язання своїми виробничими силами та засобами здійснювати приймання платежів за електричну енергію, пеню, послуги за виконані роботи інші платежі на користь клієнта і перерахування цих платежів на його рахунки.

Згідно з п. 2.1.2 договору клієнт зобов`язується сплачувати банку комісійну винагороду за надані послуги в розмірі двох відсотків від суми вказаної в документі на переказ, але не менше 2,00 грн. від кожної операції, відповідно до порядку розрахунків зазначеному у розділі 5 «Порядку розрахунків».

Пунктом 5.1 договору встановлено, що всі суми платежів у тому числі: - за електричну енергію згідно з Законом України «Про електроенергетику», прийняті банком на користь клієнта, в повному обсязі перераховуються на рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 у філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 335106, ідентифікаційний код клієнта за ЄДРПОУ № 26390719; - за пеню, послуги за виконані роботи та інші платежі за винятком суми комісійної винагороди, обчисленої згідно з п. 2.1.2 договору, перераховуються на поточний рахунок № НОМЕР_2 . Підставою утримання з сум пені, послуг за виконані роботи та інших платежів плати за послуги надані установами банку з розрахунково-касового обслуговування з приймання від платника сум готівки в національній валюті є зарахування зустрічних однорідних вимог. Цим клієнт надає свою згоду на взаємозалік таких вимог. Сторони погодили, що здійснення взаємозаліку не потребує додаткового оформлення та погодження.

30.12.2011 р. між сторонами було підписано додатки № 1 (перелік установ АТ «Ощадбанк»), № 2 (Форма № ПД-2), № 3 (Акт звірки), № 4 (Акт виконаних робіт) до договору № 23-38/5-176 від 30.12.2011 р.

Відповідно до п. 5.2 договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей) кожна установа банку, яка визначена у додатку № 1 до цього договору, раз на місяць (за період з 1-го по 30-е (31-е) число включно поточного місяця) складають: акти звірки в двох примірниках про суму платежів за електричну енергію, що в повному обсязі перераховані клієнту; та акти виконаних робіт на суму нарахованої комісійної винагороди, що підлягає сплаті клієнтом згідно з актом звірки, та рахунок-фактуру на суму винагороди. На підставі отриманих актів звірки, актів виконаних робіт та рахунку-фактури - клієнт проводить розрахунок з банком за місяць, в якому отримані відповідні послуги, не пізніше 10-го числа поточного місяця. Після узгодження сторонами актів звірки клієнт перераховує банку комісійну винагороду.

18.06.2015 р. сторонами договору підписано додаткову угоду № 1 до даного договору, відповідно до п. 1 якої сторони дійшли згоди викласти визначення термінів та текст договору в новій редакції.

Зміст договору № 23-38/5-176 від 30.12.2011 р., викладений в редакції додаткової угоди № 1 від 18.06.2015 р., не міняє обсягу та суті прав та обов`язків сторін, які викладені у попередній редакції договору від 30.12.2011 р.

При цьому, згідно з п. 5.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1) кожна установа банку, яка обробляє платежі, прийняті на користь клієнта, два рази на місяць (за період з 1-го по 30-е (31-е) число включно поточного місяця) складають: акти звірки (додаток № 3) в двох примірниках про суму платежів за електричну енергію, що в повному обсязі перераховані клієнту; акти виконаних робіт (додаток № 4) на суму нарахованої комісійної винагороди, що підлягає сплаті клієнтом згідно з актом звірки, та рахунок-фактуру на суму винагороди. На підставі отриманих актів звірки, актів виконаних робіт та рахунку-фактури - клієнт проводить розрахунок з банком за місяць, в якому отримані відповідні послуги, не пізніше 10-го числа поточного місяця. Після узгодження сторонами актів звірки клієнт перераховує банку комісійну винагороду.

Заявник стверджує, що ним надавались боржнику послуги з приймання платежів та зарахування коштів на поточні рахунки боржника.

До матеріалів справи додано копії рахунків за виконані роботи згідно договору № 23-38/5-176 від 30.12.2011 р., підписаних економістом філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк", а саме: № 2 від 29.09.2016 р. на суму 10126,92 грн. за період з 02.10.2014 р. по 20.11.2014 р., № 3 від 14.11.2016 р. на суму 21789,22 грн. за період з 02.10.2014 р. по 24.11.2014 р., № 5 від 10.02.2017 р. на суму 21694,54 грн. за період з 22.10.2014 р. по 17.11.2014 р. та № 6 від 12.09.2017 р. на суму 45077,41 грн. за період з 22.10.2014 р. по 17.11.2014 р.

Доказів виставлення чи відправлення вказаних рахунків боржнику суду не надано.

У заяві № 104.20-12/1/4924/66566/2019-04/вих від 09.08.2019 р. заявник зазначив, що не має можливості надати суду оригінали документів, доданих до заяви кредитора, з підстав їх відсутності у заявника та залишення їх на непідконтрольній Україні території.

Боржник також зазначив про втрату первинної документації та те, що в Донецькій філії відсутні документи фінансового обліку, які б підтвердили надходження коштів від споживачів на території, непідконтрольній органам державної влади України.

У кредиторській заяві заявник зазначає, що заборгованість ДП «Регіональні електричні мережі» по комісійній винагороді перед АТ «Ощадбанк» від приймання платежів від фізичних осіб за спожиту електроенергію за період з 01.08.2014 р. по 18.09.2015 р. складає 45077,41 грн., на підтвердження чого заявником надано розрахунок дебіторської заборгованості ДП «Регіональні електричні мережі» за надані послуги з приймання платежів за електричну енергію в національній валюті за період з 01.08.2014 р. по 18.09.2015 р.

Однак, як вбачається з вказаного розрахунку дебіторської заборгованості ДП «Регіональні електричні мережі» № 104.22-17/б-н від 11.03.2019 р., в якому містяться дати перерахування коштів, суми перерахованих коштів, а також нараховані суми плати за розрахунково-касове обслуговування, нарахування боржнику сум плати за розрахунково-касове обслуговування здійснено за період з 01.07.2014 р. по 23.12.2015 р., що свідчить про необґрунтованість заявленого періоду, та відрізняється від періоду, що вказаний в заяві, за який боржнику нараховано 45077,41 грн. за надані заявником послуги з приймання платежів на користь ДП «Регіональні електричні мережі».

Водночас, розрахунок дебіторської заборгованості № 104.22-17/б-н від 11.03.2019 р., не є первинним документом, який підтверджує надання заявником послуг з приймання платежів за електричну енергію, пеню, послуги за виконані роботи інші платежі на користь боржника чи перерахування цих платежів на рахунки боржника.

Будь-яких інших документів, які б підтверджували надання заявником послуг з приймання платежів та зарахування коштів на поточні рахунки ДП «Регіональні електричні мережі» (актів звірки, рахунків-фактури, актів виконаних робіт), на підставі яких відповідно до п. 5.2 договору боржник повинен був сплачувати заявнику суми нарахованої комісійної винагороди, суду не надано.

Крім того, матеріали справи містять копію претензії, адресованої боржнику № 39-25/195 від 09.07.2015 р., в якій заявник вимагав сплати заборгованості у розмірі 27304,98 грн. та копію претензії № 39-25/2/417/2393 від 20.10.2015 р., в якій заявник вимагав сплати заборгованості у розмірі 64265,30 грн. З претензії вбачається, що до неї заявником було додано виписки по рахунках, акти звірки взаємних зобов`язань за надані послуги та копії довідок з розрахунково-касового обслуговування у вигляді електронних реєстрів).

У відповідь на зазначені претензії боржником було надіслано листи № 780 від 20.08.2015 р. та № 945 від 10.09.2015 р., в яких він зазначив, що в Донецькій філії ДП «Регіональні електричні мережі» відсутні документи фінансового обліку, які б підтверджували надходження коштів від споживачів на території, яка не контролюється українською владою, у зв`язку з чим не визнає зобов`язання вказані у претензіях та повертає додані до претензії документи.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи взагалі не містять належних та допустимих доказів, які б підтвердили надання заявником послуг з приймання платежів на користь боржника і перерахування цих платежів на його рахунки, чи навіть надходження від споживачів таких коштів.

Відтак, заявником не доведено наявності у ДП «Регіональні електричні мережі» заборгованості перед ним у сумі 45077,41 грн., а отже і порушеного права заявника.

Відповідно до ч. 4 ст. ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і на вимоги Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, щодо сплати заборгованості (у тому числі неустойки, 3 відсотків річних та інфляційних втрат) за поставлений/спожитий природний газ, що утворилася станом на 1 травня 2015 року.

За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів (абз. 3 ч. 6 ст. 23 вказаного закону).

Під час розгляду справи боржником була подана заява про застосування спливу строку позовної давності, проте позовна давність застосовується у випадку порушення права заявника, чого судом встановлено не було.

Отже, вимога АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" як кредитора ДП «Регіональні електричні мережі» у сумі 45077,41 грн. підлягає відхиленню.

Кредиторська заява також містить вимогу про зобов`язання ліквідатора ДП «Регіональні електричні мережі» Сольського В. С. включити вимоги АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" до реєстру вимог кредиторів.

Стосовно вказаної вимоги, суд зазначає, що кредиторська заява не містить обставин, на яких ґрунтується вимога зобов`язати ліквідатора Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" включити вимоги АТ "Ощадбанк" до реєстру вимог кредиторів. Навіть у разі визнання вимоги заявника, як кредитора ДП «Регіональні електричні мережі» у сумі 45077,41 грн., Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено в цих випадках такого наслідку, як зобов`язання ліквідатора включити ці вимоги до реєстру вимог кредиторів.

Таким чином, вимога кредитора про зобов`язання Сольського В.С. , який на даний час є розпорядником майна, а не ліквідатором боржника (як вказує заявник), включити вимоги АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк" до реєстру вимог кредиторів також підлягає відхиленню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

ПОСТАНОВИВ:

Відхилити вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ в особі філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 09.10.2019 р.

Суддя О.О. Рябцева