ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" жовтня 2019 р. Справа№ 910/17614/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Дикунської С.Я.
суддів: Жук Г.А.
Мальченко А.О.

секретар судового засідання Бовсуновська Ю.В.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання
розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Водолій»
на рішення Господарського суду міста Києва
від 07.05.2019 (повний текст складено 17.05.2019)
у справі №910/17614/18 (суддя Гулевець О.В.)
за позовом Приватного підприємства «Водолій»
до 1-го Окремого відділу капітального будівництва Державної
прикордонної служби України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Адміністрація державної прикордонної служби України
про визнання продовженим строку дії договору

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Водолій» (далі ПП «Водолій», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до 1 Окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України (далі відповідач) про визнання продовженим до 29.09.2021 строку дії Договору № 11-06/4 генерального підряду та пайової участі по розробці і виготовленню проектно-кошторисної документації та будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з інженерними мережами та благоустроєм від 06.02.2006, укладеного між ПП «Водолій» та Департаментом забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України, правонаступником якої є 1 Окремий відділ капітального будівництва Державної прикордонної служби України (з урахуванням заяви про зміну предмету позову, яка прийнята судом до розгляду).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2019 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 07.02.2019) залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору на стороні відповідача - Адміністрацію державної прикордонної служби України (далі третя особа).
Заперечуючи проти позову, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказував, що на час звернення позивача з пропозицією укласти додаткову угоду строк дії договору закінчився та договірні зобов`язання між сторонами припинились.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/17614/18 відмовлено в позові повністю.
Не погоджуючись із згаданим рішенням, ПП «Водолій» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та прийняти нове, яким позовну заяву про визнання продовженим строку дії договору задовольнити. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта зводяться до того, що позивач звернувся до відповідача з листом, в якому повідомив про своє бажання та готовність виконувати будівельні роботи з проханням надати відповідну інформацію та укласти з позивачем додаткову угоду до договору генерального підряду про визначення графіку виконання окремих видів будівельних робіт та введення об`єкта в експлуатацію. Однак, відповідач не задовольнив пропозиції позивача про передання будівельного майданчика та відмовив в укладенні додаткової угоди про продовження строку дії договору, посилаючись на те, що строк дії договору станом на 20.02.2018 минув та договірні зобов`язання між сторонами припинилися. Водночас, за твердженнями апелянта, реєстрація відповідачем Декларації про початок виконання підготовчих робіт в порушення умов договору генерального підряду та отримання містобудівних умов та обмежень унеможливила виконання позивачем своїх обов`язків за цим договором. Такі дії відповідача, на переконання апелянта, є простроченням кредитора, тому позивач не міг в повній мірі розпочати виконання своїх обов`язків щодо забудови земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 113 відповідно до умов договору генерального підряду, а тому згідно ч. 2 ст. 613 ЦК України виконання позивачем свого зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення відповідача. Оскільки в межах строку дії даного договору позивач не міг виконувати свої обов`язки, апелянт вважав, що договір генерального підряду та пайової участі по розробці і виготовленню проектно-кошторисної документації та будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з інженерними мережами та благоустроєм від 06.02.2006 має бути визнаний в судовому порядку продовженим до 29.09.2021.
Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказував на безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, щодо доводів апелянта про відсутність повноважень відповідача на отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, а також на подачу та реєстраціїю Декларації про початок будівельних робіт й виконання зазначених дій відповідно 13.03.2014 та 11.12.2014, що є порушенням умов договору, адже функції замовника і забудовника передано генпідряднику, зазначив, що договором не визначено заміни замовника будівництва (з відповідача на позивача), а лише передано позивачу ті функції замовника, які визначено договором, зокрема: здавати спільно з замовником об`єкт в експлуатацію за актом державної комісії; здійснювати передачу об`єкта на баланс експлуатуючої організації, виконати підключення інженерних мереж і їх передачу експлуатуючим організаціям, не пізніше двох місяців з моменту підписання акту державної комісії; усунути протягом двох місяців після здачі об`єкту усі недоробки, зумовлені неякісним виконанням робіт тощо (п.1.1 договору) і всі документи, які підготовлені позивачем для будівництва об`єкта повинні затверджуватися та/або підписуватися відповідачем. Крім цього, відповідач вважав, що твердження апелянта про начебто прострочення відповідача під час виконання умов договору, оскільки у позивача не було можливості приступити до виконання своїх обов`язків за договором генерального підряду, не відповідають дійсності, адже саме з вини позивача будівництво об`єкта за умовами договору навіть не було розпочато. Оскільки впродовж майже 8 років (з 06.02.2006 до 13.03.2014) позивач не спромігся ні отримати самостійно, ні підготовити та подати на підпис замовнику документи з розробки та виготовлення проектно-кошторисної документації, відповідач був вимушений самостійно розпочати підготовку таких документів.Така бездіяльність позивача не може вважатися простроченням відповідача тощо.
В судове засідання апеляційної інстанції 08.10.2019 з`явився представник відповідача, представники позивача та третьої особи не з`явились не зважаючи на належне повідомлення їх про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, відтак апеляційний суд вважав за доцільне справу розглядати за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами.
Представник відповідача в даному судовому засіданні надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.
Заслухавши пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено матеріалами справи, 06.02.2006 між ПП «Водолій» та Департаментом забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України укладено Договір №11-06/4 генерального підряду та пайової участі по розробці і виготовленню проектно-кошторисної документації та будівництву комплексу багатоповерхових житлових будинків з інженерними мережами та благоустроєм (далі Договір генерального підряду), за умовами якого ПП «Водолій» виступило генеральним підрядником по забудові земельної ділянки, розташованої по вул. Левітана, 113 в м. Одеса, територія військової частини №2138 (територія військового містечка №10), а Департамент забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України - замовником.
Строк дії Договору згідно п. 15.6 встановлено до 30.12.2009.
11.02.2008 між Департаментом забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України та ПП «Водолій» укладено Додаткову угоду № 1/4 до Договору, якою пункти 1.1, 1.5, ч. 2 ст. 6.1, п.п. 14.4, 14.7 викладено у новій редакції, пункти 1.3, 14.5, 14.6 виключено, доповнено Договір генерального підряду розділом 3.
15.09.2008 між Департаментом забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України та ПП «Водолій» укладено Додаткову угоду № 2/20 до Договору генерального підряду, якою пункти 1.3, 3.2.5, 7.2 викладено у новій редакції, а пунктом 15.6. строк дії Договору генерального підряду продовжено до 30.12.2012.
29.03.2012 між Департаментом забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України (замовник-1), 1 Окремим відділом капітального будівництва Державної прикордонної служби України (замовник-2) та ПП «Водолій» (генпідрядник) укладено Додаткову угоду № 3/2 до Договору генерального підряду, якою введено в правовідносини за Договором на підставі наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 1055 від 29.12.2011 ще одну сторону - 1 Окремий відділ капітального будівництва Державної прикордонної Служби України (відповідач), здійснено перерозподіл прав та обов`язків сторін, внесено інші обумовлені сторонами зміни до Договору, а також продовжено строк його дії до 30.12.2017.
Додатковою угодою № 1/4 до Договору генерального підряду встановлено, що зважаючи на те, що Департамент забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України на день підписання цієї угоди був замовником і забудовником по вул. Левітана, 113 у м. Одеса, в зв`язку із змінами у нормативно-правовому регулюванні зазначеної діяльності, необхідністю прискорення одержання дозвільної документації, відсутність якої унеможливлює початок робот з будівництва в місті Одеса, необхідністю більш ефективного виконання функцій замовника, Департамент забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України (замовник) передає генпідряднику на час дії Договору функції замовника та забудовника по комплексній забудові земельної ділянки 2,9998 га по вул. Левітана, 113 у м. Одеса багатоповерховими житловими будинками з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення з інженерними мережами та благоустроєм, а генпідрядник (позивач) приймає на себе функції замовника і забудовника та зобов`язується від свого імені та за свій рахунок здійснити юридичні та інші дії, виконати будівельні і підрядні роботи, пов`язані з будівництвом об`єкту.
За змістом цієї Додаткової угоди пункт 1.1 Договору викладено у наступній редакції: « 1.1. Генпідрядник виконує на свій ризик власними і залученим коштами, силами й засобами обсяг усіх робіт, визначених робочим проектом: «Комплексна забудова земельної ділянки 2,9998 га Державної прикордонної служби України по вул. Левітана, 113 у м. Одеса багатоповерховими житловими будинками з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення з інженерними мережами та благоустроєм з введенням в експлуатацію до 30.12.2009 року» (далі - об`єкт) і спільно з замовником здає об`єкт в експлуатацію за актом державної комісії».
15.07.2013 між 1 Окремим відділом капітального будівництва Державної прикордонної служби України (відповідач) та ПП «Водолій» (позивач) підписано Додаткову угоду № 4, за змістом якої правонаступником Департаменту забезпечення Державної прикордонної служби України за усіма розрахунками, договірними та іншими зобов`язаннями визначено 1 Окремий відділ капітального будівництва Державної прикордонної служби України, а також виключено із правовідносин за Договором Департамент забезпечення Адміністрації державної прикордонної служби у зв`язку із його ліквідацією.
14.07.2015 між 1 Окремим відділом капітального будівництва Державної прикордонної служби України (відповідач) та ПП «Водолій» (позивач) укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, за якою сторони дійшли згоди розірвати вищезазначений договір.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 20.07.2017 у справі №916/1192/17 визнано недійсною Додаткову угоду № 4 від 14.07.2015 до Договору № 11-06/4 генерального підряду та пайової участі по розробці і виготовленню проектно-кошторисної документації та будівництву комплексу багатоповерхових житлових будинків з інженерними мережами та благоустроєм від 06.02.2006, укладену між ПП «Водолій» та 1 Окремим відділом капітального будівництва Державної прикордонної служби України (відповідач). Це рішення набрало законної сили 24.01.2018 згідно із постановленням ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 про закриття апеляційного провадження у справі № 916/1192/17.
Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що надсилав відповідачу листа з повідомленням про своє бажання та готовність виконувати будівельні роботи, з проханням надати відповідну інформацію та укласти з позивачем Додаткову угоду до Договору про визначення графіку виконання окремих видів будівельних робіт на вищезазначеній земельній ділянці та введення об`єкта в експлуатацію.
Проте відповідач листом № 741-196 не задовольнив пропозиції позивача про передання будівельного майданчика та відмовив позивачу в укладенні Додаткової угоди про продовження строку дії Договору, посилаючись на те, що строк дії Договору станом на 20.02.2018 минув, договірні зобов`язання між сторонами є припиненими.
Водночас, за твердженнями позивача (апелянта), реєстрація відповідачем Декларації про початок виконання підготовчих робіт в порушення умов Договору унеможливила виконання позивачем своїх обов`язків за Договором. Такі дії відповідача є простроченням кредитора, тому позивач не міг в повній мірі розпочати виконання своїх обов`язків щодо забудови земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 113 відповідно до умов Договору, отже на підставі ч. 2 ст. 613 ЦК України виконання позивачем свого зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення відповідача.
Оскільки в межах строку дії Договору позивач не міг виконувати свої обов`язки з 14.07.2015 (дата укладення Додаткової угоди № 4 про розірвання Договору), адже 2 роки та 171 день Договір не виконувався в зв`язку із простроченням відповідача, позивач вважав, що Договір має бути визнаний в судовому порядку продовженим до 29.09.2021.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).
Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Договором на підставі ст. 626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.ст. 6, 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
За договором підряду (ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України) одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
При укладенні господарського договору сторони зобов`язанні у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 ГПК України).
Як вище згадувалось, в редакції Додаткової угоди № 3/2 від 29.03.2012 сторони продовжили строк дії Договору до 30.12.2017.
В подальшому, Додатковою угодою № 4 від 14.07.2015 до Договору сторони дійшли згоди розірвати цей Договір.
Проте рішенням Господарського суду Одеської області від 20.07.2017 у справі №916/1192/17 визнано недійсною Додаткову угоду № 4 від 14.07.2015 до Договору, укладену між позивачем та відповідачем, відповідно з огляду на погоджені сторонами умови Договору строк його дії закінчився 30.12.2017.
Разом з цим, як встановлено матеріалами справи, 13.02.2018 відповідач отримав листа позивача вих. №09/02 від 09.02.2018 про передачу будівельного майданчика та укладення Додаткової угоди до Договору про перенесення строків виконання зобов`язань.
Листом № 741-196 від 23.02.2019 відповідач не задовольнив пропозиції позивача про передання будівельного майданчика та відмовив в укладенні Додаткової угоди про продовження строку дії Договору, адже строк дії Договору станом на 20.02.2018 минув, відповідно договірні зобов`язання між сторонами є припиненими.
За змістом ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Тобто, протягом строку дії договору сторони мають права і повинні виконувати свої обов`язки, які обумовлені предметом того чи іншого договору. Строк дії договору визначається сторонами на їх власний розсуд, за винятком випадків, коли законом передбачено конкретний строк дії того чи іншого виду договорів.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Положеннями ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини та проявляється у можливості сторін на власний розсуд визначати умови договору.
В свою чергу, договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.
При цьому, чинним законодавством не передбачено особливого порядку пролонгації строку дії договору підряду, натомість умовами Договору встановлена єдина підстава для пролонгації строку його дії, а саме: наявність взаємної згоди його сторін на таку продовження.
Як вище згадувалось, відповідачем не погоджено продовження строку дії Договору, а його пролонгація в примусовому порядку суперечить загальним принципам свободи договору на підставі ст. 627 ЦК України. Автоматичної пролонгації Договору підряду сторонами також не погоджено.
Крім цього, судом враховано, що позивач звернувся до відповідача із пропозицією продовжити строк дії Договору вже після закінчення строку його дії.
Посилання позивача (апелянта) на те, що відповідачем допущено прострочення кредитора, в зв`язку із чим на підставі ст. 613 ЦК України Договір не виконувався позивачем, не заслуговують на увагу як безпідставні та необґрунтовані, адже строк дії Договору не ставиться в залежність від виконання сторонами своїх зобов`язань й позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами прострочення відповідачем виконання умов Договору. Доказів виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за Договором, як і вчинення відповідачем перешкод у їх здійсненні, матеріали справи не містять.
З огляду на наведене та встановлені судом обставини, апеляційний суд визнав обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання продовженим до 29.09.2021 строку дії Договору, укладеного між ПП «Водолій» та Департаментом забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України, правонаступником якої є 1 Окремий відділ капітального будівництва Державної прикордонної служби України (з урахуванням заяви про зміну предмету позову, яка прийнята судом до розгляду), відтак у задоволенні позову слід відмовити.
Доводи апелянта (позивача) з приводу порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Крім цього, враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.
За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.
Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Водолій» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/17614/18 без змін.
Матеріали справи № 910/17614/18 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.10.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко