ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"08" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2483/19
Господарський суд Одеської області у складі судді - Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

за участю представників:

позивача: адвокат Жекало І.С.,

відповідача: Нікіщенко С.І.,

розглядаючи справу №916/2483/19 за позовом Державного багатопрофільного підприємства „Урожай" /65044, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 10; адреса для листування: 65023, м. Одеса, вул. Коблевська, 38-А, / до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ" /65007, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 2, кв. 7, / про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Державне багатопрофільне підприємство „Урожай" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідність „Трансенергозбут" про визнання договору безвідсоткової поворотної фінансової позики №2 від 02.01.2017р. недійсним з підстав його фіктивності.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом укладення 02.01.2017р. між державним багатопрофільним підприємством „Урожай" та ОСОБА_1 договору безвідсоткової поворотної фінансової позики №2 із порушенням приписів чинного законодавства. При цьому, варто зауважити, що ОСОБА_1 визначений позивачем у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

У поданій до господарського суду позовній заяві позивачем зазначено, що на виконання укладеного між державним багатопрофільним підприємством „Урожай" та ОСОБА_1 договору №2 від 02.01.2017р. останньому були неправомірно перераховані грошові кошти у розмірі 389 348,97 грн. При цьому, державним багатопрофільним підприємством „Урожай" вказано, що право вимоги за договором безвідсоткової поворотної фінансової позики №2 від 02.01.2017р. було відступлено товариству з обмеженою відповідність „Трансенергозбут" на підставі договору про відступлення права вимоги №2 від 11.03.2019р.

Звертаючись до суду із позовом державним багатопрофільним підприємством „Урожай" було також заявлено клопотання про витребування у відповідача, зокрема, договору безвідсоткової поворотної фінансової позики №2 від 02.01.2017р. та договору про відступлення права вимоги №2 від 11.03.2019р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.08.2019р. прийнято позовну заяву (вх.№2542/19) до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу №916/2483/19 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на "17" вересня 2019р. о 10год.40хв.

16.09.2019р. за вх.№2-4435/19 від відповідача ТОВ „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ" надійшла заява про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи №916/2483/19.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.09.2019р. суддею Цісельським О.В. було відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ" від 16.09.2019р. за вх.№2-4435/19 про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи №916/2483/19.

Розпорядженням керівника апарату суду №430 від 17.09.2019 відповідно до ч.3 ст. 39 ГПК України призначено повторний автоматичний розподіл заяви за вх.№2-4435/19 від 16.09.2019 р. у справі №916/2483/19, за результатами якого заяву розподілено судді Гуту С.Ф.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.09.2019р. суддею Гутом С.Ф. було відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю „ТРАНСЕНЕРГОЗБУТ" у задоволенні заяви за вх.№2-4435/19 від 16.09.2019 про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи №916/2483/19.

Ухвалою суду від 19.09.2019р. призначено підготовче засідання на "08" жовтня 2019 р. о 11:20.

Господарський суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.08.2019р. по справі №914/804/18 дійшла висновку, що критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Варто зауважити, що предметом спору по даній справі є позовна вимога державного багатопрофільного підприємства „Урожай" про визнання договору безвідсоткової поворотної фінансової позики №2 від 02.01.2017р., укладеного між позивачем та ОСОБА_1 , недійсним. Таким чином, у межах даної справи господарський суд повинен надати оцінку цивільно-правовій угоді, стороною за якою виступає фізична особа.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Як вбачається з інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань у реєстрі відсутній запис щодо проведення державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1 .

Наведене дозволяє господарському суду дійти виноску, що даний спір не належить до юрисдикції господарського суду в силу прямої вказівки п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарські суди не розглядають справи у спорах щодо правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Господарський суд зауважує, що визначення державним багатопрофільним підприємством „Урожай" у якості відповідача - товариства з обмеженою відповідність „Трансенергозбут" не має наслідком вирішення даного спору у обов`язковому порядку господарським судом, оскільки як зазначалось вище по тексту ухвали критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Позиція господарського суду з цього питання відповідає висновкам, наведеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018р. по справі №823/20042/16, від 27.02.2019р. по справі №802/390/18-а, від 12.12.2018р. по справі №601/2137/17, від 13.03.2019р. по справі №688/2940/16-ц тощо.

Так, у вказаних постановах Великої Палати Верховного Суду сформовано підхід щодо визначення предметної юрисдикції справ, а саме: суди під час визначення предметної юрисдикції справ повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Учасники оспорюваного правочину в силу юридичної направленості та наслідків повинні набувати статус відповідачів по справі; при цьому, визначення позивачем у якості відповідача особи, яка не виступає стороною за договором, не змінює характеру спірних правовідносин.

У постанові від 13.03.2019р. по справі №688/2940/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що критеріями розмежування юрисдикції між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників справи та характер спірних правовідносин. У справі, яка переглядається, товариство пред`явило вимогу до виконкому про скасування рішень та розпоряджень міськради, які порушують його право власності на квартири, а також вимогу про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності фізичних осіб. Фактично позивач оспорює право зазначених фізичних осіб на спірні квартири. Сам факт, що фізичні особи залучені третіми особами, а не відповідачами, не змінює характеру спору, суті правовідносин та юрисдикції спору.

З огляду на викладене вище, господарський суд доходить висновку, що визначення позивачем ОСОБА_1 , який виступає стороною оспорюваного правочину, у якості третьої особи не змінює характеру спірних правовідносин та не має наслідком віднесення даного спору до юрисдикції господарського суду. За таких обставин, в даному випадку, виходячи із суб`єктного складу учасників спірного договору, заявлений державним багатопрофільним підприємством „Урожай" позов про визнання договору недійсним не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1, 2 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Приймаючи до уваги характер спірних правовідносин, враховуючи віднесення до юрисдикції загальних судів справ, що виникають з цивільних правовідносин, господарський суд вважає за необхідне роз`яснити позивачеві, що розгляд даної справи віднесений до юрисдикції загальних судів.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, які свідчать, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що тягне за собою правові наслідки, встановлені п.1 ч.1, 2 ст.231 ГПК України, господарський суд вбачає підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі №916/2483/19 - закрити.

Ухвала набрала законної сили 08.10.2019р. та підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.10.2019р.

Суддя О.В. Цісельський