ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.2019 м.Харків Справа № 905/632/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Лейби М.О., суддів Огороднік Д.М., Бокової Ю.В., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Діоніс", м.Донецьк, Донецька область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Макіївська взуттєва фабрика "Аспект", м.Макіївка, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Донбас Плюс смт. Макарів, Київська область

про стягнення заборгованості за простим векселем серії АА №1530389 від 16.04.2012р. у розмірі 1 000 000,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Штогрин С.В., довіреність б/н від 03.05.19р., посвідчення адвоката

від відповідача: не з`явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з`явилися

Суть спору:

Позивач, Приватне підприємство "Діоніс", м.Донецьк, Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Макіївська взуттєва фабрика "Аспект", м.Макіївка, Донецька область, про стягнення заборгованості за простим векселем серії АА №1530389 від 16.04.2012р. у розмірі 1 000 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати заборгованості за простим векселем серії АА №1530389 від 16.04.2012р.

В якості правової підстави позову позивач посилається, зокрема, на положення ст.1 Закону України "Про обіг векселів в Україні", ст.14 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", ст.ст.11, 13, 39, 42, 76-78 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/632/19.

Ухвалою господарського суду від 09.04.19р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/632/19; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 07.05.19р.

Також, разом із позовною заявою Приватним підприємством "Діоніс", м.Донецьк до суду подане клопотання про витребування доказів від 01.04.19р.

07.05.19р. через канцелярію суду від позивача надійшли:

- письмові пояснення щодо необхідності залучення третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача від 07.05.19р.

- клопотання про долучення доказів від 07.05.19р.

Ухвалою суду від 07.05.19р. підготовче засідання відкладено на 28.05.19р.

21.05.19р. на електрону адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо найменування відповідача, аналогічні за своїм змістом пояснення надійшли до канцелярії суду 24.05.19р.

Ухвалою суду від 28.05.19р. підготовче провадження продовжено на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 19.06.19р.

19.06.19р. позивачем через канцелярію суду подано клопотання №б/н від 19.06.2019р. про долучення документів до матеріалів справи з додатками.

Ухвалою суду від 19.06.19р. залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Донбас Плюс смт. Макарів, Київська область; відмовлено в задоволені клопотання Приватного підприємства "Діоніс", м.Донецьк, Донецька область про витребування доказів від 01.04.19р та відкладено підготовче засідання на 04.07.2019р. о 12:00 год.

03.07.19р. третьою особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача електронною поштою надіслано письмові пояснення №б/н від 02.07.19р. щодо заявлених позовних вимог з додатками.

03.07.19р. господарським судом винесено ухвалу, якою призначено дану справу до колегіального розгляду у складі трьох суддів.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 03.07.19р. автоматизованою системою документообігу суду визначений склад колегії суду для розгляду справи №905/632/19: головуючий суддя Лейба М.О, судді: Шилова О.М., Макарова Ю.В.

Ухвалою господарського суду від 04.07.19р. прийнято справу №905/632/19 до колегіального розгляду у складі: головуючого судді Лейби М.О., суддів: Шилової О.М., Макарової Ю.В.; підготовче засідання призначено на 04.07.19р.

04.07.19р. позивачем через канцелярію суду подано клопотання №б/н від 03.07.2019р. про огляд доказів (матеріалів судової справи) та письмові пояснення №б/н від 03.07.2019р. з додатками.

Ухвалою суду від 04.07.19р. витребувано у Господарського суду Донецької області (судді Чорненької І.К.) матеріали господарської справи №905/2827/13 (до якої входять матеріали справи №905/765/15) для огляду наступних документів: договір № 5 від 22.11.2010р.; додаткова угода до договору № 5 від 22.11.2010р. укладена 29.02.2012р.; вексель серії АА № 1530389 від 16.04.12р.; акт приймання-передачі векселів від 16.04.2012р.; висновок судово-економічної експертизи № 95 від 05.03.2015р.; акт звіряння взаємних розрахунків від 04.04.2012р., підписаний між Приватним підприємством Діоніс, м. Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю "Макіївська взуттєва фабрика "Аспект", м.Макіївка, а також відкладено підготовче засідання на 14.08.2019 року.

На виконання даної ухвали, справа №905/2827/13 (до якої входять матеріали справи №905/765/15) передана для огляду документів судді Лейбі М.О.

08.07.19р. третьою особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача через канцелярію суду подано письмові пояснення №б/н від 02.07.19р., що надійшли 03.07.19р. електронною поштою.

У зв`язку з перебуванням суддів Макарової Ю.В. та Шилової О.М. у відпустці справу №905/632/19 передано на повторний автоматичний розподіл.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизовоного розподілу судової справи між суддями від 13.08.19р. автоматизованою системою документообігу суду визначений новий склад суду для розгляду справи №905/632/19: головуючий суддя Лейба М.О., судді: Огороднік Д.М., Бокова Ю.В.

13.08.19р. позивачем електронною поштою подано письмові пояснення №б/н від 13.08.19р.

Аналогічні за змістом пояснення надійшли від позивача 14.08.19р. через канцелярію суду.

Ухвалою суду від 14.08.19р. справу №905/632/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Лейби М.О., суддів: Огороднік Д.М., Бокова Ю.В.; підготовче засідання призначено на 17.09.19р.

Ухвалою суду від 17.09.19р. закрито підготовче провадження у справі №905/632/19; призначено справу до судового розгляду по суті на 15.10.2019р.

Представник позивача у судове засідання 15.10.2019р. з`явився та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судове засідання 15.10.2019р. не з`явились, про місце, час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи неявку представника відповідача у судові засідання протягом розгляду справи, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

22.11.2010р. між Приватним підприємством "Діоніс" (продавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донпроммаш", яке в подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Макіївська взуттєва фабрика «Аспект» (покупець) укладено договір №5.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2, 1.3 договору Продавець зобов`язується передавати у власність Покупця холодильники, морозильники (Дніпро), далі за текстом Товар, а Покупець зобов`язується приймати цей Товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного Договору. Асортимент та ціна Товару визначається накладною на кожне відвантаження. Кількість Товару, що поставляється, визначається накладною на кожне відвантаження.

Відвантаження продукції здійснюється на умовах 100% передоплати на розрахунковий рахунок Продавця. Загальна вартість договору складає 200 000 000,00 (двісті мільйонів) гривень. Ціни на Товар встановлюються в національній валюті України - гривні. Можлива інша форма розрахунків (п.п. 5.1 - 5.4 договору).

29.02.2012р. до вказаного договору між сторонами була укладена додаткова угода, відповідно до п. 5.4 якої сторони дійшли згоди про можливість вексельної форми розрахунку.

Договір складений у 2-х примірниках та набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2011 року (п. 10.1 договору).

Актом приймання - передачі векселів від 16.04.12р. ТОВ "Донпроммаш" передало, а ПП "Діоніс" прийняло в рахунок погашення боргу за відвантажений товар простий вексель АА1530389 від 16.04.12р., номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., складений у м.Донецьку зі строком платежу - за пред`явленням, підлягає сплаті в м.Донецьк, ПАТ «Креді Агріколь Банк», векселедавцем за яким виступає ТОВ "Донпроммаш".

Крім того, господарським судом Запорізької області розглядалась справа №908/3346/14 за позовом Приватного підприємства «Діоніс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Макіївська взуттєва фабрика «Аспект» про стягнення заборгованості в сумі 91370,50грн.

22.12.2014р., в межах розгляду справи №908/3346/14, ухвалою Господарського суду Запорізької області було призначено судову економічну експертизу щодо господарських відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донпроммаш" та Приватним підприємством "Діоніс", проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса

В матеріалах справи №905/765/15 міститься висновок судової економічної експертизи № 95 від 05.03.2015р., проведеної судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса, за наслідками дослідження правовідносин між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донпроммаш" та Приватним підприємством "Діоніс".

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р. по справі №908/3346/14 з урахуванням висновку судової економічної експертизи № 95 від 05.03.2015р. відмовлено в задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Діоніс» та встановлено факт погашення заборгованості Товариством з обмеженою відповідальністю "Донпроммаш" за договором №5 від 22.11.2010р. у повному обсязі:

- простим векселем серії АА № 1530387 від 09.04.12 р.;

- простим векселем серії АА № 1530388 від 12.04.12 р.;

- простим векселем серії АА № 1530389 від 16.04.12 р.;

- простим векселем серії АА № 1530390 від 25.04.12 р.

Вказане рішення набуло законної сили та є чинним.

Також, в межах справи №905/2827/13 за заявою кредитора (заявника) Товариства з обмеженою відповідальністю Донбас Плюс, смт.Макарів Макарівського району Київської області про банкрутство Приватного підприємства Діоніс м.Донецьк господарським судом розглянуто позов Приватного товариства Діоніс, м.Донецьк в особі ліквідатора Остріка С.Ю. до Товариства з обмеженою відповідальністю Макіївська взуттєва фабрика Аспект, м.Макіївка, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Донбас Плюс, про визнання недійсними та такими, що не мають вексельної сили, простого векселю серії АА №1530387, складеного 09 квітня 2012 року; простого векселю серії АА №1530388, складеного 12 квітня 2012 року; простого векселю серії АА №1530389, складеного 16 квітня 2012 року; простого векселю серії АА №1530390, складеного 25 квітня 2012 року.

Ухвалою господарського суду від 22.08.2017р. відмовлено у повному обсязі в задоволенні позовних вимог Приватного товариства Діоніс, м.Донецьк в особі ліквідатора Остріка С.Ю. до Товариства з обмеженою відповідальністю Макіївська взуттєва фабрика Аспект, м.Макіївка, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Донбас Плюс, про визнання недійсними та такими, що не мають вексельної сили, простого векселю серії АА №1530387, складеного 09 квітня 2012 року; простого векселю серії АА №1530388, складеного 12 квітня 2012 року; простого векселю серії АА №1530389, складеного 16 квітня 2012 року; простого векселю серії АА №1530390, складеного 25 квітня 2012 року.

Ухвала господарського суду від 22.08.2017р. сторонами не оскаржувалась та станом на теперішній час набрала законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З наведених обставин позивач, звернувся до суду з розглядуваним позовом з посиланням на порушення його прав та законних інтересів за простим векселем серії АА №1530389 від 16.04.2012р. шляхом його не оплати відповідачем та просить стягнути в судовому порядку заборгованість за вказаним векселем в розмірі 1000000,00грн.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам суд зазначає наступне:

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України "Про цінні папери і фондовий ринок" вексель - це цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Відносини, пов`язані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 07.06.1930), а також Законами України "Про обіг векселів в Україні", &quot;Про цінні папери та фондовий ринок", &quot;Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", &quot;Про приєднання України до Женевської Конвенції 1930 року про врегулюванню деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", &quot;Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів".

Статтею 75 Уніфікованого закону визначено, що простий вексель містить: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця складання простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Статтею 77 Уніфікованого закону про переказний та простий векселі передбачено, що до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

Пунктом 16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів» від 8 червня 2007 року N 5 визначено, що простий або акцептований переказний вексель строком платежу "за пред`явленням" підлягає оплаті в день його належного пред`явлення до платежу.

Держатель такого векселя повинен пред`явити його до платежу протягом одного року від дати складення, якщо векселедавець не скоротив або не встановив більш тривалий строк. Зазначені строки можуть бути скорочені індосантами (ст. 34 Уніфікованого закону).

Строк для пред`явлення відраховується з дати складання векселя.

У разі непред`явлення до платежу переказного векселя в установлені строки його держатель втрачає права за ним стосовно індосантів, векселедавця, а також інших зобов`язаних за векселем осіб, за винятком акцептанта, а при непред`явленні до платежу простого векселя - за винятком векселедавця (статті 53, 78, Уніфікованого закону).

Вексель має пред`являтися до платежу у визначеному в ньому місці, а якщо останнє не було прямо визначено, - за місцем знаходження платника (акцептанта) переказного векселя або за місцем складання простого векселя (статті 2, 76 Уніфікованого закону).

Таким чином, вексельні зобов`язання прямих боржників - векселедавця простого та акцептанта переказного векселя - можуть бути виконані належним чином тільки за умови його пред`явлення до платежу у визначеному місці, шляхом зазначення населеного пункту або конкретної адреси.

Згідно наявної в матеріалах справи копії відповіді ПАТ «Креді Агріколь Банк» №12407/6554 від 30.11.16р. останній підтверджує здійснення продажу бланків векселів, в тому числі і бланку векселя серії АА №1530389. Авалювання зазначених векселів банк не здійснював.

У відповіді від 20.11.17р. на запит ліквідатора ПП «Діоніс» ПАТ «Креді Агріколь Банк» зазначив, що вексель серії АА №1530389 від 16.04.12р. не був авальований, до банку не надходило звернень по його оплаті та кошти банком по його оплаті не перераховувались.

Інших доказів пред`явлення простого векселя серії АА №1530389 від 16.04.12р. до виконання матеріали справи не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спірний вексель серії АА №1530389 від 16.04.12р. у встановленому законодавством порядку позивачем до платежу не пред`являвся, а отже у відповідача не виникло зобов`язання з його оплати.

Суд зазначає, що простий вексель серії АА №1530389 від 16.04.12р. містить штамп «Погашено». Проте, на думку суду наявність вказаного штампу на бланку векселя без представлення документів первинного бухгалтерського обліку - доказів фактичного здійснення оплат за векселем серії АА №1530389 від 16.04.12р. не є підтвердженням оплати векселя.

Статтею 11 Уніфікованого закону про переказний та простий векселі передбачено, що будь-який переказний вексель, навіть виданий без прямого застереження про наказ, може бути переданий шляхом індосаменту.

Згідно ст.13 Уніфікованого закону індосамент повинен бути написаний на переказному векселі або на приєднаному до нього аркуші (алонжі). Він повинен бути підписаний індосантом.

Відповідно до статей 16, 77 Уніфікованого закону особа, у якої знаходиться вексель, вважається його законним держателем, якщо її право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній із них є бланковим. При

цьому закреслені індосаменти вважаються ненаписаними.

Дослідивши оригінал простого векселя серії АА №1530389 від 16.04.12р., наявний в матеріалах судової справи №905/765/15, яка входить до справи №905/2827/13 судом встановлено, що вексель серії АА №1530389 від 16.04.12р. не містить індосаменту про його передачу третій особі, а також приєднаних аркушів (алонжів).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача наданих у судових засіданнях, ПП «Діоніс» (позивач) не є фактичним векселедержателем (власником) простого векселя серії АА №1530389 від 16.04.12р.

Таким чином, позивач не є фактичним власником - законним векселедержателем спірного векселя в розумінні Уніфікованого закону про переказний та простий векселі та Закону України "Про цінні папери і фондовий ринок", що має наслідком відсутність у позивача відповідних прав на отримання грошових коштів за вказаним векселем.

Доказів вибуття спірного векселя із володіння ПП «Діоніс» у протиправний спосіб, суду не надано.

З наведених підстав, посилання позивача на п.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 8 червня 2007 року N 5, яким визначено, що законний векселедержатель не зобов`язаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем є помилковим, оскільки за висновком суду ПП «Діоніс» не є фактичним власником - законним векселедержателем векселя серії АА №1530389 від 16.04.12р.

Також, суд звертає увагу, що пунктом 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів» від 8 червня 2007 року N 5 визначено, що особа, що була власником векселя і втратила його в силу будь-якої події або обставини, що мали місце поза її волею, вправі заявити позовні вимоги про повернення векселя за загальними правилами, передбаченими ЦК України.

Набувач утраченого векселя вважається недобросовісним, якщо він на момент придбання векселя знав про те, що він вибув із володіння власника або особи, уповноваженої власником розпоряджатися векселем, поза їх волею. Груба необережність набувача має місце в тому разі, коли він з огляду на сформовані умови обігу повинен був знати про факт вибуття векселя з володіння зазначених осіб поза їх волею (зокрема, якщо вексель був придбаний після опублікування власником у друкованому засобі масової інформації оголошення про втрату або крадіжку векселя, про яке набувач векселя за обставинами справи не міг не знати).

Недобросовісність і грубу необережність набувача доводить особа, яка пред`явила вимогу про вилучення векселя.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до статей 73, 74, Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

При цьому, принцип змагальності вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Таким чином, при зверненні до суду з відповідними вимогами згідно норм ст.129 Конституції України, ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України позивач має довести такі вимоги певними доказами.

Тобто, саме позивач, заявляючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за простим векселем серії АА №1530389 від 16.04.12р. має довести суду наявність у останнього права на спірні грошові кошти.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог та приймаючи до уваги той факт, що позивачем у встановленому законодавством порядку спірний вексель до платежу не пред`являвся, а також те, що позивач не є фактичним власником - векселедержателем векселя серії АА №1530389 від 16.04.12р. суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спірним векселем, що має наслідком відмову у задоволені позову повністю.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Судові витрати відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 74, 77, 86, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Діоніс", м.Донецьк, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю "Макіївська взуттєва фабрика "Аспект", м.Макіївка, Донецька область, про стягнення заборгованості за простим векселем серії АА №1530389 від 16.04.2012р. у розмірі 1 000 000,00 грн.

Згідно ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

В судовому засіданні 15.10.19р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.10.2019р.

Головуючий суддя М.О. Лейба

Суддя Д.М. Огороднік

Суддя Ю.В. Бокова