ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1241/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Таран С.В., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

до Південно-західного апеляційного господарського суду з`явився представник:

ТОВ «Клевер Тім» - адвокат Соколовська А.В., ордер серії ОД № 079280 від 24.07.2019;

до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з`явився представник:

ТОВ «Східноукраїнська компанія» - адвокат Чернобай С.С., ордер, №1000993 від 16.09.2019.

Представник AZARA-GROUP GEORGIA LLC в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім»

на рішення Господарського суду Одеської області від 08.07.2019

по справі № 916/1241/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім»

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія»

2. AZARA-GROUP GEORGIA LLC

про стягнення 29428,67 грн.,

суддя суду першої інстанції: Бездоля Д.О.

місце винесення рішення: м. Одеса, пр. Шевченко,29, Господарський суд Одеської області

повний текст складено та підписано: 15.07.2019

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія» та AZARA-GROUP GEORGIA LLC про стягнення 29428,67грн., з яких: з відповідача-1 - витрати по договору-дорученню від 16.04.2014 №07/04-14 про транспортно-експедиційне обслуговування у розмірі 24523,89 грн., з відповідача-2 - штраф у розмірі 20% по договору від 01.09.2017 № 010917 на транспортно-експедиторське обслуговування та морське перевезення зовнішньоторговельних вантажів у розмірі 4904,78 грн.

Підставою позову позивач визначив обставини неналежного виконання відповідачами умов договорів щодо оплати демереджа за понаднормове використання контейнерного обладнання та вчасного надання акту виконаних робіт.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги до ТОВ «Східноукраїнська компанія» позивач вказує, що ним було понесено додаткові витрати в інтересах відповідача-1 по договору-дорученню від 16.04.2014 № 07/04-14 з оплати понаднормового використання відповідачем-1 контейнерного обладнання після спливу 21-го вільного дня (демередж), а саме з 24.11.2017 по 06.12.2017 у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США, що станом на день його сплати позивачем склало 24523,89 грн.

В обґрунтування вимог до AZARA-GROUP GEORGIA LLC позивач зазначає, що відповідачем-2 було порушено п. 7.3.2. укладеного між ними договору від 01.09.2017 № 010917, а саме несвоєчасно надано акт виконаних робіт по рахунку на суму 900 (дев`ятсот) доларів США, що призвело до відмови з боку відповідача-1 від сплати суми демереджу у зазначеній сумі.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.07.2019 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія» та AZARA-GROUP GEORGIA LLC відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 08 липня 2019 року по справі № 916/1241/19 у частині відмови у задоволенні позову ТОВ «Клевер Тім» до ТОВ «Східноукраїнська компанія» про стягнення витрат по договору-дорученню №07/04-14 про транспортно-експедиторське обслуговування від 16.04.2014 у розмірі 24 523,89 грн. та ухвалити нове рішення у частині задоволення позовних вимог ТОВ «Клевер Тім» до ТОВ «Східноукраїнська компанія» про стягнення витрат по договору-дорученню № 07/04-14 про транспортно-експедиторське обслуговування від 16.04.2014 у розмірі 24 523,89 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім» зазначає, що після оформлення та подання наряду на видачу/відвантаження контейнеру СОSU для подальшого його перевезення силами та за замовленням ТОВ «Східноукраїнська компанія» залізницею з порту Одеса до міста Харків, який було узгоджено лінією та митницею 08.11.2017, Позивач з 08.11.2017 виконав усі покладені на нього зобов`язання щодо організації транспортного та внутрішньопортового експедирування вантажу ТОВ «Східноукраїнська компанія» у контейнері СОSU за Договором та з 08.11.2017 став очікувати подання Залізницею, яка була залучена для подальшого перевезення вантажу у контейнері СОSU безпосередньо ТОВ «Східноукраїнська компанія» вільної платформи для передання вантажу Залізниці для його подальшого перевезення, тобто, забезпечити виконання п.п. 2.1.5 та 2.1.6 Договору - виступити по дорученню Замовника відправником вантажу на станціях Одеської залізниці та забезпечити правильність заповнення залізничної накладної.

Проте, через відсутність у Залізниці вільних платформ, про що повідомлялося неодноразово ТОВ «Східноукраїнська компанія» (згідно листування - є в матеріалах справи) платформу під завантаження було надано Залізницею 20.11.2019 та вантаж відправлено з порту Одеса лише 21.11.2017 і тільки 06.12.2017 ТОВ «Східноукраїнська компанія» було повернуто порожній контейнер В8Ш9290063 40'НС С08С0 (вільний від вантажу) на територію складу, про що свідчить лист вих. 019 / БКП від 15.01.2019 ТОВ «Бруклін-Київ Порт» (а.с. 41 т. 1).

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене та його документальне підтвердження, а також відповідно до беззастережно прийнятих та погоджених домовленостей згідно офіційного листування між ТОВ «Клевер Тім» і ТОВ «Східноукраїнська компанія» (що не заперечувалося Відповідачем - 1 у суді першої інстанції), затримка у поверненні контейнерного обладнання протягом вільного (безкоштовного) 21-го дня наданого судноплавною компанією - власником такого контейнерного обладнання НОМЕР_1 40`HC COSCO та виникнення з цього приводу демереджу з 24.11.2017 (сплив вільного строку) по 06.12.2017 (день фактичного повернення контейнеру) сталася виключно з вини ТОВ «Східноукраїнська компанія» через неналежне забезпечення Відповідачем-1 своєчасного подання під завантаження його контрагентом - залученим особисто ним перевізником - Залізницею, контейнеру на вільну платформу для його своєчасного вивезення з порту Одеса.

Відповідно до п.п. 7.4. Експедитор несе відповідальність за дії та бездіяльність третіх осіб, що залучені ним до виконання цього договору, у тому же порядку, як і за свої власні дії.

Враховуючи, що до кола зобов`язань Позивача як Експедитора по Договору не входило зобов`язання щодо залучення Залізниці та/або організація здійснення подальшого перевезення вантажу Відповідача-1 Залізницею, а отже, підстав для відповідальності за її дії/бездіяльність у Позивача перед Відповідачем-1 не має.

Отже, на за твердженнями скаржника, судом першої інстанції через неповне з`ясування усіх обставин справи, а саме, що залучення Залізниці для подальшого перевезення імпортного вантажу та організація залізнодорожнього перевезення здійснювалося безпосередньо Відповідачем-1, що матеріалами справи підтверджується обізнаність Відповідача-1 про дату прибуття судна з його вантажем до порту призначення, про розвантаження такого вантажу та розміщення його на території порту Одеса, про підготовку, оформлення та подання усіх необхідних документів для випуску такого вантажу з порту Одеса, про дату узгодження випуску такого вантажу з порту митницею та лінією та не своєчасного забезпечення Відповідачем-1 отримання цього вантажу із залежних від нього підстав, зроблено помилковий висновок про те, виникнення демереджу сталося не внаслідок винної поведінки Відповідача-1.

Скаржник зазначає, що надання послуг з забезпечення виділення плану залізницею, як то і організація перевезення вантажу Відповідача-1 залізницею, сплата провізних платежів залізниці за таке перевезення тощо, в зазначених актах наданих послуг не містяться, так як фактично не надавалися як ті, що не входили у коло зобов`язань Позивача як Експедитора за Договором стосовно вантажу ТОВ «Східноукраїнська компанія» у контейнері BSIU9290063 40`HC COSCO.

Напроти, згідно Договору та доручень ТОВ «Східноукраїнська компанія», в зобов`язання Позивача входило лише підготовка вантажу / документів на вантаж для забезпечення його випуску з порту Одеса для подальшого навантаження на платформи залізниці, що Позивачем і було виконано (п.п. 2.1.5, п.п. 2.1.6. Договору), проте на думку скаржника зазначені обставини не враховані судом першої інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.07.2019 у справі № 916/1241/19.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.09.2019 призначено справу № 916/1241/19 до розгляду на 17.10.2019 о 15:00 год.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

10.10.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, просить рішення Господарського суду Одеської області від 08.07.2019 по справі № 916/1241/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання 17.10.2019 з`явився представник позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія» у судовому засіданні 17.10.2019 заперечував щодо доводів апеляційної скарги.

Представник AZARA-GROUP GEORGIA LLC в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.04.2019 між ТОВ «Клевер Тім» (експедитор) та ТОВ «Східноукраїнська компанія» (замовник) було укладено договір-доручення № 07/04-14 про транспортно-експедиторське обслуговування (далі-договір-1), згідно з п. 1.1. якого замовник доручає, а експедитор приймає на себе повноваження та зобов`язання від імені та за рахунок замовника виконувати комплекс робіт з організації перевезення та транспортно-експедиторського обслуговування вантажу по території України, країн СНД, а також інших міжнародних перевезень.

Пунктом 2.1. договору-1 визначені обов`язки експедитора, зокрема, визначено, що при необхідності, попередньо погодивши із замовником, експедитор зобов`язаний забезпечити виділення плану в управління залізничної дороги для перевезення зазначених замовником вантажів на протязі трьох днів з моменту подачі заявки та своєчасну сплату провізних документів (п/п.2.1.4.); виступати за дорученням замовника відправником вантажу на станціях Одеської залізничної дороги, а також інших залізничних доріг України (п/п.2.1.5.); забезпечити правильність заповнення залізничних перевізних документів (п/п.2.1.6); сплачувати тарифи залізничної дороги та додаткові збори (п/п.2.1.7.); виконувати інші доручення замовника, узгоджені в протоколах погодження вартості та інших додатках до договору (п/п.2.1.8.).

Пунктом 2.2. договору-1 сторони погодили обов`язки замовника за договором, зокрема, замовник зобов`язався відшкодувати додаткові витрати, викликані затримкою повернення контейнерів судноплавній компанії за ставками судноплавної лінії (на підставі рахунків лінії), у випадку, якщо це відбулось з вини замовника; витрати за зберігання вантажу на терміналі через затримку надання пакету документів, отримання релізів та інше (п/п.2.2.4.).

Відповідно до п. 4.1. договору-1, договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2014. Якщо жодна зі сторін за 10 днів до закінчення строку дії договору не сповістить іншу сторону в письмовому вигляді про розірвання договору, строк його автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік (п. 4.3.).

Матеріали справи не містять доказів щодо розірвання сторонами договору-1, а отже на час виникнення та дії спірних правовідносин договір-1 був чинним.

На виконання умов договору-1, за дорученням відповідача-1, позивачем були надані останньому послуги з міжнародного морського перевезення вантажу за межами державного кордону України (п. Шеньчжень, Китай п. Одеса, Україна) в контейнері BSIU92900063; здійснено вантажно-розвантажувальні роботи контейнера BSIU92900063; компенсовано витрати судноплавної компанії за митною територією України по контейнеру BSIU92900063; здійснено транспортно-експедиційне обслуговування контейнеру BSIU92900063; здійснено страхування контейнерного обладнання BSIU92900063; надані послуги зі зберігання контейнера НОМЕР_2 в порту. Дана обставина підтверджується наявними у справі рахунками та актами наданих послуг (а.с.35-40, т.1).

02.11.2017 ТОВ «Східноукраїнська компанія» отримала дозвіл Філії ЦТС «Ліски» № 8348 на перевезення зовнішньоторгових вантажів у залізничному сполученні по маршруту Одеса-Порт-Експор-Харків-Ліски на період листопад 2017 року (а.с. 88, т.1).

В свою чергу, позивачем було оформлено наряд № 00003730 від 31.10.2017 (а.с.33, т.1), згідно з яким позивач просив відвантажити вантаж в контейнері BSIU92900063 залізничним транспортом (станція призначення 449909 Харьків-Ліски) за довіреністю експедитора вантажоодержувачу ТОВ «Східноукраїнська компанія».

З роздруківки інформаційної система портового співтовариства (а.с.34, т.1) вбачається, що наряд було подано 31.10.2017, подача завершена та узгоджена лінією 08.11.2017, узгоджена митницею 08.11.2017.

З наявного у справі листування сторін (а.с. 45-76, т.1) вбачається, що позивач та відповідач-1 погоджували умови щодо транспортування вантажу по маршруту Одеса-Харків-Ліски. Так, у цих листах контрагенти погодили умови лінії КОСКО та, зокрема, норми використання контейнерного обладнання 21 день.

20.11.2017 позивачем було укладено із залізницею угоду на перевезення вантажу відповідача-1 в контейнері BSIU92900063 зі станції відправлення Одеса-Порт до станції призначення Харьків-Ліски, що підтверджується наявною у справі залізничною накладною № 41824558 (а.с.43, т.1).

З відомостей, зазначених самим позивачем у вищевказаній накладній, вбачається наступне: гр.1 відправник вантажу ТОВ «Клевер Тім»; гр.4 одержувач Філія ЦТС «Ліски» ПАО «Українська залізнична дорога» за дорученням ТОВ «Східноукраїнська компанія»; гф.13 платник Філіал ЦТС Ліски; гр.28 завантажено вантаж у вагон (контейнер) вантажовідправником; гр.34 усього сплачено відправником 4200,00 грн.; гр. 42 усього сплачено одержувачем не містить відмітки; гр. 52 календарний штемпель видачі вантажу 21.11.2017; гр. 55 правильність внесених відомостей підтверджую директор Ткаченко О.В., містить ЕЦП 20.11.2017 о 19.25. ОСОБА_1 є директором ТОВ «Клевер Тім».

Наявний на залізничній накладній штамп свідчить про те, що вантаж в контейнері НОМЕР_2 був відправлений зі станції відправлення лише 21.11.2017 (графа 56), а прибув до станції Харьків-Ліски 26.11.2017, що підтверджується листом відповідача-1 від 01.02.2018 № 26.

06.12.2017 контейнер BSIU92900063 без вантажу був повернутий на територію складу, що вбачається з інформації, зазначеної ТОВ «Бруклін-Київ Порт» у листі №019/БКП від 15.01.2019 (а.с.41), та визнається сторонами.

01.09.2017 між ТОВ «Клевер Тім» (замовник) та AZARA-GROUP GEORGIA LLC (перевізник) укладено договір №010917 на транспортно-експедиторське обслуговування та морське перевезення зовнішньоторговельних вантажів (а.с. 89-101, т. 1, далі-договір-2), предметом якого є міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів замовника та/або клієнтів замовника у контейнерах перевізника.

Згідно з п/п.7.3.2. договору-2 замовник сплачує перевізнику вартість зберігання вантажу в портах відвантаження, перевалки, прибуття, а також демередж/детеншн відповідно до умов суднохідних ліній, згідно рахунків портів, морських перевізників/їх агентів/ліній. Підставою для сплати перевізнику демереджу є складений та направлений замовнику разом із відповідним рахунком (у тому числі, з копією підтверджуючого такий рахунок документу рахунку морського перевізника/його агентів/лінії), акт наданих послуг, який замовник зобов`язаний підписати, повернути його другий екземпляр та сплатити перевізнику суму зазначену в ньому протягом 10 банківських днів з дня отримання такого акту наданих послуг.

Відповідно до п/п.7.3.3. договору-2 у разі ненадання перевізником до рахунку про сплату демереджу копій усіх підтверджуючих документів та акту наданих послуг на суму такого демереджу, замовник звільняється від обов`язку сплати такий рахунок з сумою демереджу до моменту отримання зазначених цих пунктом документів. Якщо таке ненадання або несвоєчасне надання документів призвело до відмови контрагента замовника (вантажоодержувача) від сплати суми демереджу, зазначеної у рахунку перевізника, перевізник несе відповідальність перед замовником у вигляді штрафу у розмірі 20% від суми такого сплаченого демереджу.

При цьому договором-2 передбачено, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього контракту підлягають вирішенню в Господарському суді Одеської області, відповідно до чинного законодавства України.

У спірних відносинах контейнер BSIU`HC COSCO, в якому надійшов вантаж відповідача-1, був залучений позивачем за договором-2, укладеним з відповідачем-2.

06.12.2017 лінією COSCO був виставлений рахунок AZARA-GROUP GEORGIA LLC на оплату демереджу в сумі 900 доларів США за понаднормове використання контейнеру НОМЕР_2 у період з 24.11.2017 по 06.12.17 (а.с.121, т.1).

08.12.2017 AZARA-GROUP GEORGIA LLC виставила рахунок №477 ТОВ «Клевер Тім» на сплату демереджу за контейнер BSIU92900063 (а.с.120, т.1).

29.03.2019 між ТОВ «Клевер Тім» та AZARA-GROUP GEORGIA LLC було укладено акт виконаних робіт (послуг), згідно з яким сторони підтвердили, що за договором №010917 від 01.09.2017 та рахунком №477 від 08.12.2017 роботи на суму 900 доларів США виконані в повному обсязі (а.с.123, т.1). В підтвердження здійснення позивачем оплати по вказаному рахунку, останнім надано до матеріалів справи платіжний документ (а.с.124, т.1).

29.03.2019 позивачем було виставлено рахунок ТОВ «Східноукраїнська компанія» за понаднормове використання контейнерного обладнання BSIU92900063 в сумі 24523,89 грн., еквівалентно 900 доларів США (а.с.126, т.1).

ТОВ «Східноукраїнська компанія» кошти за вищевказаним рахунком не сплатив, посилаючись на відсутність вини з боку ТОВ «Східноукраїнська компанія» у понаднормовому використанні контейнеру.

У листі від 20.12.2017, надісланому на електронну пошту відповідача-1 та наданому суду позивачем, працівник останнього повідомляв відповідачу-1, що він не зацікавлений затримувати подачу контейнеру на адресу відповідача-1, контейнер не був завантажений на платформу не з вини працівника, а причина затримки була пов`язана з нестачею пересувного складу.

Предметом апеляційного розгляду у даній справі з урахуванням вимог апеляційної скарги є питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східноукраїнська компанія» витрат по договору-дорученню № 07/04-14 про транспортно-експедиторське обслуговування від 16.04.2014 у розмірі 24 523,89 грн.

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім» до AZARA-GROUP GEORGIA LLC не є предметом розгляду в даному апеляційному провадженні відповідно до статті 269 ГПК України, у зв`язку з цим рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, відповідно до статей 929, 930 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Згідно з приписами статті 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»:

транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

експедитор (транспортний експедитор) - це суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування;

клієнт - це споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, враховуючи плату експедитору;

перевізник - це юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником;

учасники транспортно-експедиторської діяльності - це клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при транспортному експедируванні вантажів усіма видами транспорту, крім трубопровідного (стаття 2 Закону).

Згідно з ч.2 ст.12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМ України від 06.04.1998 № 457, вантажовідправником (відправник вантажу, вантажовласник) є зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення; вантажоодержувачем (одержувач вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка за дорученням вантажовідправника отримує вантаж.

Накладна, згідно з п.6 розділу 1 Статуту, - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажу і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, визначено, що накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги. Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Як зазначено вище, за приписами статті 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» встановлено, що клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Водночас, сторони на власний розсуд при укладенні договору-1 затвердили умови щодо відшкодування витрат позивача, які пов`язані із затримкою повернення контейнеру відповідачем-1 (п/п.2.2.4. договору), а саме узгодили обов`язок ТОВ «Східноукраїнська компанія» відшкодувати такі витрати у випадку, якщо обставини затримки виникли саме з вини ТОВ «Східноукраїнська компанія».

Отже, встановлення обставини наявності вини ТОВ «Східноукраїнська компанія» у спірних відносинах є обов`язковою умовою, визначеною сторонами на власний розсуд, для виникнення у відповідача-1 обов`язку відшкодувати позивачу понесені ним витрати з оплати демереджу.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, лінією COSCO контейнер BSIU92900063 було надано у використання за умов його вільного використання протягом 21 дня, після спливу вказаного строку лінія нараховує штрафні санкції за його понаднормове використання (демередж). З рахунку лінії COSCO вбачається, що демередж за контейнер НОМЕР_2 лінією нараховано за період 24.11.2019-06.12.2017.

02.11.2017 ТОВ «Східноукраїнська компанія» отримав дозвіл Філії ЦТС «Ліски» № 8348 на перевезення, 08.11.2017 вантаж в контейнері НОМЕР_2 був готовий до відправлення, проте угоду із залізницею на перевезення позивачем було укладено лише 20.11.2017, вантаж вибув зі станції відправлення 21.11.2017, на станцію призначення вантаж прибув лише 26.11.2017, а порожній контейнер повернутий на територію складу 06.12.2017.

Таким чином, відповідач-1 отримав вантаж в контейнері BSIU92900063 вже після спливу терміну вільного (нормативного) використання контейнерного обладнання, а тому останній фактично був позбавлений можливості повернути порожній контейнер до початку нарахування демереджу, що в свою чергу свідчить про те, що затримка повернення контейнеру відбулась не з вини відповідача-1.

Відхилення аргументів апеляційної скарги.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що лінією COSCO контейнер BSIU92900063 було надано у використання за умов його вільного використання протягом 21 дня, лише після спливу вказаного строку лінія нараховує штрафні санкції за його понаднормове використання (демередж). З рахунку лінії COSCO вбачається, що демередж за контейнер НОМЕР_2 лінією нараховано за період 24.11.2019-06.12.2017.

ТОВ «Східноукраїнська компанія» отримало дозвіл Філії ЦТС «Ліски» № 8348 на перевезення.

08.11.2017 вантаж в контейнері НОМЕР_2 був готовий до відправлення, проте угоду із залізницею на перевезення ТОВ «Клевер Тім» було укладено лише 20.11.2017, вантаж вибув зі станції відправлення 21.11.2017, на станцію призначення вантаж прибув лише 26.11.2017, а порожній контейнер повернутий на територію складу 06.12.2017.

Отже, ТОВ «Східноукраїнська компанія» отримало вантаж в контейнері НОМЕР_2 вже після спливу терміну вільного (нормативного) використання контейнерного обладнання, а тому фактично було позбавлено можливості повернути порожній контейнер до початку нарахування демереджу, що в свою чергу свідчить про те, що затримка повернення контейнеру відбулась не з вини ТОВ «Східноукраїнська компанія».

Доводи скаржника стосовно того, що саме ТОВ «Східноукраїнська компанія» було організований процес доставки вантажу залізницею, а обов`язки ТОВ «Клевер Тім» були виконані в повному обсязі 08.11.2017 після подачі наряду, також не знаходять свого підтвердження.

Як вбачається зі змісту залізничної накладної, яка згідно із Статутом залізниць України є угодою на перевезення вантажу та укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача, договірні правовідносини щодо перевезення вантажу у спірних правовідносинах виникли між позивачем та залізницею. Саме ТОВ «Клевер Тім» в накладній зазначено відправником вантажу ТОВ «Східноукраїнська компанія», вантаж у вагон завантажено ТОВ «Клевер Тім» та 20.11.2017 о 19:25 накладну підписано керівником ТОВ «Клевер Тім» Ткаченко ОСОБА_2 . за допомогою електронного цифрового підпису.

Відповідно до листування сторін також вбачається, що позивач повідомляв ТОВ «Східноукраїнська компанія», що він не зацікавлений затримувати подачу контейнеру на адресу ТОВ «Східноукраїнська компанія», контейнер не був завантажений на платформу не з вини працівника, а причина затримки була пов`язана з нестачею пересувного складу. ТОВ «Східноукраїнська компанія», зі свого боку, дозвіл на перевезення вантажу від Філіалу ЦТС «Ліски» отримав ще 02.11.2017.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позивачем обставини, що затримка повернення контейнеру відбулась саме з вини ТОВ «Східноукраїнська компанія», а отже виходячи зі змісту договору, укладеного між сторонами, вимоги позивача до ТОВ «Східноукраїнська компанія» задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та наданим доказам, порушень норм матеріального і процесуального права не допустив, у зв`язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім», колегія суддів відмовляє у задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат з правничої допомоги.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім» - залишити без задоволення..

Рішення Господарського суду Одеської області від 08.07.2019 у справі № 916/1241/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Клевер Тім».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.10.2019.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Лавриненко