РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.10.2019Справа № 910/9242/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Никагрокомплекс" (м. Миколаїв)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тормікс" (м. Київ)

Про стягнення 28.626,06 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Никагрокомплекс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тормікс" про стягнення 28.626,06 грн., з яких: 10.581,06 грн. пені та 18.045,00 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Між позивачем та відповідачем укладено Договір № 090218 від 09.02.18., за умовами якого позивач поставив відповідачу товар, однак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тормікс" несвоєчасно розрахувалось за такий товар, що зумовило нарахування позивачем пені та штрафу і звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.19. відкрито провадження у справі № 910/9242/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановлено учасникам судового процесу строки на подання відзиву, заперечень на відзив, додаткових письмових пояснень, клопотань, заяв.

Відповідачем у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не подано, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надано.

При цьому судом встановлено, що відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження в даній справі було направлену на адресу, визначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вручено 16.08.19. у відповідності до рекомендованого повідомлення № 332.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/9242/19.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. (ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов`язок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За наявними матеріалами справи судом встановлено наступне.

Специфікацією № б/н від 06.03.19. до договору поставки № 090218 від 09.02.18. визначено, що товар на суму 106500,00 грн оплачується протягом 14 днів з дня підписання Договору або виставлення Постачальником відповідного рахунку.

Видатковою накладною № 88 від 06.03.19. до договору поставки № 090218 від 09.02.18. позивач поставив відповідачу товар (монокальцій фосфат) на суму 106.500,00 грн.

Специфікацією № 7 від 14.03.18. до договору поставки № 090218 від 09.02.18. визначено, що товар на суму 13800,00 грн оплачується відповідачем з відстрочкою платежу протягом 14-ти календарних днів.

Видатковою накладною № 112 від 15.03.19. до договору поставки № 090218 від 09.02.18. позивач поставив відповідачу товар (рибне борошно) на суму 13.800,00 грн.

Відповідач оплатив товар за вказаними видатковими накладними наступними платежами:

- 29.05.19. на суму 20.300,00 грн

- 09.07.19. на суму 15.000,00 грн

- 12.07.19. на суму 20.000,00 грн

- 17.07.19. на суму 20.000,00 грн

- 01.08.19. на суму 45.000,00 грн, з посиланням на договір № 090218 від 09.02.18.

Оскільки відповідачем несвоєчасно здійснювалась оплата поставленого за Договором поставки № 090218 від 09.02.18. позивачем товару, Товариство з обмеженою відповідальністю "Никагрокомплекс" просить суд стягнути з відповідача на свою користь 10.581,06 грн. пені та 18.045,00 грн. штрафу на підставі пунктів 7.2, 6.3 Договору поставки № 090218 від 09.02.18.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Належними визнаються докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Подання сторонами доказів необхідне для безпосереднього сповіщення останніми про знані їм відомості та докази у справі, з`ясування наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги в їх сукупності, вирішення інших питань.

Проте, позивачем до матеріалів справи не подано Договору поставки № 090218 від 09.02.18.

Натомість матеріали справи містять Договір поставки № 120717 від 12.07.17.

За вказаних підстав суд позбавлений можливості встановити умови Договору № 090218 від 09.02.18. щодо строку поставки та оплати товару, як наслідок, встановити чи було відповідачем прострочено оплату поставленого за Договором № 090218 від 09.02.18. товару.

Крім того, в суду відсутня можливість встановити, чи передбачено умовами Договору № 090218 від 09.02.18. сплата пені та штрафу за несвоєчасну оплату поставленого товару.

Враховуючи все викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, суд відмовляє в позові повністю.

За приписами ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн покладаються на позивача з підстав відмови в задоволенні позову.

Зайво сплачені позивачем 8,40 грн судового збору підлягають поверненню останньому на підставі ухвали в суду в разі подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Никагрокомплекс" відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко