ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 м.Дніпро Справа №912/691/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Саранюк В. М., довіреність №14-156 від 23.04.2019, адвокат;

від відповідача: Кравченко І. В., наказ №176-к від 23.09.2019, в.о. директора;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.05.2019 (повний текст оформлений 24.05.2019, суддя Тимошевська В.В.) у справі №912/691/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, м. Олександрія, Кіровоградська область

про стягнення 351 303,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради на свою користь 216 743,24 грн. пені, 35 232,92 грн. 3% річних та 99 327,44 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.05.2019 у справі №912/691/19 позов задоволений частково; з Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" стягнуто 151 720,27 грн. пені, 35 232,92 грн. 3% річних, 99 327,44 грн. інфляційних втрат та 2 634,78 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу №1827/1617-БО-18 від 27.10.2016 в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Враховуючи наявність прострочення виконання грошового зобов`язання, перевіривши правильність розрахунку, місцевий господарський суд дійшов до висновку про правомірність заявлених вимог про стягнення 3% річних у розмірі 35 232,92 грн. та інфляційних втрат розмірі 99 327,44 грн.

Також місцевий господарський суд дійшов до висновку про нарахування позивачем пені за загальний період з 26.01.2017 по 18.12.2017 у сумі 216 743,24 грн. відповідно до норм чинного законодавства та умов договору.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 95%, місцевим господарським судом враховані доводи, наведені відповідачем в обґрунтування заявленого клопотання та прийнято до уваги заперечення та пояснення позивача. При цьому місцевим господарським судом зазначено, що пеня є лише санкціями за невиконання грошового зобов`язання, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може. Вказано, що окрім стягнення пені позивач нараховує та стягує також проценти річних та інфляційні, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем, тому при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані.

Також місцевим господарським судом зазначено, що зменшення пені на 95% є значним та нівелює суть відповідальності за порушення зобов`язання, тому оцінивши в сукупності доводи позивача та відповідача, обставини розрахунку і періоди прострочення, дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення пені на 30%.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало апеляційну скаргу, в якій просить Центральний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.05.2019 у справі №912/691/19 в частині зменшення пені на 30% та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення 65 022,97 грн. пені.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням місцевим господарським судом приписів статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України. Апелянт зазначає, що зменшуючи розмір штрафних санкцій, місцевим господарським судом не надано належної оцінки доводам позивача, наведеним у запереченням на клопотання про зменшення пені.

Апелянт зазначає, що несвоєчасність оплати контрагентами прямо перешкоджає виконанню покладених державою на позивача обов`язків щодо забезпечення галузі національної економіки і населення природним газом, погіршує фінансове становище та впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки природного газу іншим споживачам.

Апелянт вважає, що відповідачем не надано доказів загрози банкрутству чи відсутності коштів для здійснення розрахунків, або будь-яких інших виняткових обставин, тому місцевим господарським судом безпідставно зменшений розмір пені на 30%.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2019 (у складі колегії суддів: головуючого судді (доповідача) Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.05.2019 у справі №912/691/19; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 05.08.2019.

24.06.2019 від Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач апеляційну скаргу вважає безпідставною та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Вважає правильним висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій (пені) на 30%.

Відповідач зазначає, що першочерговим завданням підприємства є виробництво та транспортування теплової енергії усім групам споживачів, в тому числі й населенню, бюджетним установам, які мають заборгованість перед відповідачем за надані послуги з теплопостачання. Вказує, що оскільки зобов`язання з оплати за природний газ перед позивачем виконані на 100%, доказів понесення позивачем збитків у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором відсутні, відповідач вважає, що рішення суду про зменшення розміру пені є обґрунтованим та таким, що прийняте з урахуванням майнового стану обох сторін.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2019 визначено для розгляду справи №912/691/19 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Широбокова Л.П., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2019 (у складі колегії суддів: головуючого судді (доповідача) Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П., Кощеєва І.М.) справу №912/691/19 прийнято до свого провадження.

В судовому засіданні, яке відбулось 05.08.2019 у справі №912/691/19, оголошено перерву в судовому засіданні до 16.09.2019.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П. та з урахуванням пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, судове засідання, призначене на 16.09.2019, не відбулось.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.09.2019 (у складі колегії суддів: головуючого судді (доповідача) Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П., Кощеєва І.М.) розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.05.2019 у справі №912/691/19 призначений у судове засідання на 07.10.2019.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 27.10.2016 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яке змінило найменування Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 226) (постачальник) та Комунальним підприємством "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради (споживач) укладений договір постачання природного газу №1827/1617-БО-18, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (п.1.2 договору).

Згідно з пунктом 3.1. договору постачальник передає споживачу у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна") - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу з підземних сховищ в газотранспортну систему.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно до пункту 4.1. договору кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494.

Пунктом 5.5. договору передбачено, що загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Згідно з пунктом 6.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, за наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.12.1 договору).

На виконання умов договору протягом періоду з жовтня 2016 по березень 2017 включно Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" здійснено поставку Комунальному підприємству "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради природного газу на загальну суму 15 740 206,80 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу: від 31.10.2016 на суму 1 394 289,98 грн.; від 30.11.2016 на суму 3 191 095,61 грн.; від 31.12.2016 на суму 3 730 339,95 грн.; від 31.01.2017 на суму 3 206 211,46 грн.; від 28.02.2017 на суму 2 557 224,06 грн.; від 31.03.2017 на суму 1 661 045,74 грн.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилається на несвоєчасну оплату Комунальним підприємством "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради поставленого природного газу, у зв`язку з чим заявлено до стягнення 216 743,24 грн. пені, 35 232,92 грн. 3% річних та 99 327,44 грн. інфляційних втрат.

Предметом спору є стягнення 216 743,24 грн. пені, 35 232,92 грн. 3% річних та 99 327,44 грн. інфляційних втрат за несвоєчасну оплату природного газу за договором постачання природного газу №1827/1617-БО-18 від 27.0.2016.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення 3% річних у розмірі 35 232,92 грн. та інфляційні втрати у розмірі 99 327,44 грн.

Місцевим господарським судом здійснено перевірку правильності розрахунку позивача, за наслідками якої встановлено правильність нарахування та правомірність заявлення до стягнення 3% річних у розмірі 35 232,92 грн. та інфляційних втрат у сумі 99 327,44 грн.

Апеляційна скарга не містить вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 35 232,92 грн. та інфляційних втрат у сумі 99 327,44 грн., тому апеляційним господарським судом рішення в цій частині не переглядається відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до 8.2 договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивачем нарахована та заявлена до стягненню пеня за загальний період з 26.01.2017 по 18.12.2017, розрахована за кожним актом окремо, у загальному розмірі 216 743,24 грн.

Перевіривши розрахунок пені, місцевий господарський суд встановив, що він здійснений правильно.

Під час розгляду справи Комунальним підприємством "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради заявлено письмове клопотання про зменшення розміру пені на 95% .

Місцевий господарський суд, врахувавши доводи, наведені відповідачем в обґрунтування заявленого клопотання, та прийняті до уваги заперечення та пояснення позивача, дійшов до висновку, що зменшення пені на 95% є значним та нівелює суть відповідальності за порушення зобов`язання, тому оцінивши в сукупності доводи сторін, обставини розрахунку і періоди прострочення, зменшив пеню на 30%.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вважає таке зменшення розміру пені безпідставним та просить скасувати рішення місцевого господарського суду в цій частині.

Предметом апеляційного перегляду є рішення місцевого господарського суду в частині зменшення пені на 30%.

Відповідно до частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради посилається на скрутне фінансове становище; непогашену заборгованість перед відповідачем з різниці в тарифах на теплову енергію, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії державним тарифам, несвоєчасну сплату населенням та організаціями заборгованості за спожиту енергію, а також на повне погашення заборгованості за поставлений природний газ.

На підтвердження заявленого клопотання відповідачем надано довідку №309 від 25.03.2019 про наявність дебіторської та кредиторської заборгованості; звіт про фінансовий стан за 2018 рік; баланс (звіт про фінансовий результат) на 31.12.2018.

Заперечуючи проти заявленого клопотання про зменшення пені, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилається на те, що відповідно до консолідованого звіту про фінансовий стан позивача за 9 місяців 2018 року торгова дебіторська заборгованість (а основним видом діяльності підприємства є продаж газу) становила 42 663 тис. грн.; торгова кредиторська заборгованість за 9 місяців 2048 року становила 4 636 тис. грн. (за аналогічний період 2017 року - 8 137 тис. грн.), відстрочені податкові зобов`язання складають 69 423 тис. грн.; розмір короткострокових позик складає 44 380 тис. грн., довгострокових - 8 784 тис. грн.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зазначає, що забезпечує у галузі національної економіки і населення природним газом, тому відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України.

Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України).

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.03.2019 у справі №912/1703/18 та у постанові від 01.08.2019 у справі №922/2932/18.

Частково задовольняючи клопотання відповідача про зменшення розміру пені, нарахованої на прострочену заборгованість на підставі договору постачання природного газу №1827/1617-БО-18 від 27.01.2016, місцевим господарським судом досліджені фінансові звіти відповідача (баланси, звіти про фінансові результати) та встановлено, що зазначені докази підтверджують наявність значних збитків у відповідача внаслідок нерозрахунків споживачів за надані послуги теплопостачання.

Одночасно, позивачем не надано доказів виникнення у позивача (кредитора) значних збитків, за винятком інфляційних збитків, що нараховані згідно статті 625 Цивільного кодексу України та стягнені з відповідача за цим судовим рішенням, що компенсує знецінення несвоєчасно сплачених відповідачем коштів, тому при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку у своєму фінансовому стані.

При цьому апеляційним господарським судом враховано приписи частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, та встановлено, що нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Доводи апеляційної скарги про відсутність виняткового випадку для зменшення неустойки, не спростовують висновків суду щодо наявності зазначених вище підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки місцевим господарським судом було правильно застосовані приписи статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №910/11733/18.

За таких обставин, місцевий господарський суд обґрунтовано, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, задовольнив клопотання відповідача та частково зменшив штрафні санкції на 30%, а не на 95%, як просив відповідач.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано істотних для справи обставин та інтересів позивача, порушено приписи статті 233 Господарського кодексу України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд, оцінивши всі доводи сторін у даній справі щодо зменшення розміру пені, дійшов обґрунтованого висновку, що існують обставини, за яких можливе зменшення стягуваної суми пені на 30% на підставі статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.05.2019 у справі №912/691/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.05.2019 у справі №912/691/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

(Повний текст постанови складений 09.10.2019).

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І. М. Кощеєв