ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа № 911/1827/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради

до фізичної особи-підприємця Постернака Максима Володимировича

про стягнення 7864,28 грн.

за відсутності представників сторін у зв`язку з їх неявкою

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (далі - позивач) з позовом до фізичної особи-підприємця Постернака Максима Володимировича (далі - відповідач, ФОП Постернак М.В.) про стягнення 7864,28 грн., з яких: 5827,41 грн. заборгованості з орендних платежів та 2036,87 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди від 19.03.2018 № 1530 нежитлового приміщення в частині виконання обов`язку повного та своєчасного перерахування орендної плати.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначено на 19.08.2019.

Ухвалою суду від 19.08.2019 розгляд справи по суті відкладено на 23.09.2019.

Через канцелярію суду 18.09.2019 від позивача надійшов лист від 16.09.2019 № 01-20/446 з додатковими доказами в додатку, який судом залучено до матеріалів справи.

В судове засідання 23.09.2019 представник позивача не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надсилав.

Відповідач явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про розгляд справи та дати судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Водночас, як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим ч. 1 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, щодо надіслання відзиву на позовну заяву.

Заяв та клопотань процесуального характеру від відповідача на час розгляду справи до суду також не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки судом було вчинено усі дії для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд, на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, здійснює розгляд справи виключно за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

між Управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Постернаком Максимом Володимировичем (орендар) 19.03.2018 укладено договір оренди № 1530 нежитлового приміщення (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 11,60 кв. м, розташоване на першому поверсі двоповерхової нежитлової будівлі за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 22 (далі по тексту - Майно), яке перебуває на балансі Будинку урочистих подій.

За умовами п. 2.1. Договору передача нежитлового приміщення в оренду вперше здійснюється за актом прийому-передачі.

Згідно з п. п. 2.2., 2.3 Договору передача нежитлового приміщення в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це приміщення. Власником орендованого приміщення залишається територіальна громада м. Білої Церкви, а орендар користується ним протягом строку оренди. Нежитлове приміщення вважається переданим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що розмір орендної плати визначається на підставі «Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу» (далі - Методика) і становить 1071,77 грн. (в т.ч. ПДВ 178,63 грн.) за перший місяць оренди та перераховується орендарем орендодавцю не пізніше останнього числа місяця, за який вона вноситься.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на офіційно встановлений індекс інфляції за поточний місяць. Розмір орендної плати змінюється у разі зміни Методики, цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради (п. п. 3.2., 3.3. Договору).

Відповідно до п. 3.5. Договору, орендна плата сплачується по день фактичного звільнення об`єкта оренди та його передачі за актом прийому-передачі включно.

Згідно з п. 4.2. Договору орендар зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктами 10.1., 10.2. Договору сторони погодили, що Договір діє з 19.03.2018 по 18.03.2019. Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами тексту Договору.

Сторонами було підписано додаток до Договору «Розрахунок орендної плати за перший місяць оренди», відповідно до якого орендна плата за перший місяць оренди становить 1071,77 грн.

На підставі акта від 19.03.2018 про прийом-передачу нежитлового приміщення, площею 11,6 кв. м за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 22, орендодавець передав, а орендар прийняв в користування визначене Договором нежитлове приміщення.

Згідно з актом від 15.04.2019 про прийом-передачу нежитлового приміщення, площею 11,6 кв. м за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 22, орендодавець прийняв, а орендар передав зазначене нежитлове приміщення.

Відповідно до розрахунку заборгованості по орендній платі за ФОП Постернаком М.В. до Договору станом на 15.04.2019, всього за період дії Договору Управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради нараховано орендної плати на загальну суму 14411,32 грн., а саме: березень 2018 року (з 19.03.2018 по 31.03.2018) - 449,45 грн.; квітень 2018 року - 1083,56 грн.; травень 2018 року - 1092,23 грн.; червень 2018 року - 1092,23 грн.; липень 2018 року - 1092,23 грн.; серпень 2018 року - 1084,58 грн.; вересень 2018 року - 1084,58 грн.; жовтень 2018 року - 1105,19 грн.; листопад 2018 року - 1123,98 грн.; грудень 2018 року - 1139,71 грн.; січень 2019 року - 1148,83 грн.; лютий 2019 року - 1160,32 грн.; березень 2019 року - 1166,12 грн.; квітень 2019 року (з 01.04.2019 по 15.04.2019) - 588,31 грн.

Відповідно до наявної в матеріалах справи картки рахунку № НОМЕР_1 за період з 30.03.2018 по 26.04.2019, яка містить інформацію про нараховану щомісяця суму орендної плати за Договором та здійснені ФОП Постернаком оплати, судом встановлено, що відповідачем здійснювались наступні проплати на загальну суму 8583,91 грн., а саме: 30.03.2018 - 449,45 грн.; 27.09.2018 - 1092,23 грн.; 01.11.2018 - 1092,23 грн.; 01.03.2019 - 1100,00 грн.; 18.03.2019 - 3000,00 грн.; 29.03.2019 - 1850,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати за користування орендованим майном своєчасно та в повному обсязі, внаслідок чого утворився борг з орендної плати, який станом на 15.04.2019 становить 5827,41 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач, з метою досудового врегулювання спору, звертався до відповідача з письмовими претензіями № 01-20/58 від 20.08.2018 та № 01-20/23 від 11.03.2019, в яких просив оплатити заборгованість з орендної плати та пеню у зв`язку з невчасним внесенням орендної плати.

У зв`язку з тим, що відповіді на претензії від відповідача не надходили та вимоги, викладені в претензіях, останнім проігноровані, позивач звернувся до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 283 Господарського кодексу України та ст. 759 Цивільного кодексу України орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з п. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України та умов Договору орендар зобов`язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Втім відповідач, в порушення зазначених норм права та умов Договору, свої обов`язки щодо сплати орендних платежів виконував неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 5827,41 грн.

В силу вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Умовами Договору, зокрема п. 3.1., сторони погодили, що орендна плата перераховується орендарем орендодавцю не пізніше останнього числа місяця, за який вона вноситься.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

При цьому, дотримання строку виконання є одним з критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання (ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної сплати орендних платежів підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення 5827,41 грн. основного боргу.

У зв`язку з тим, що відповідач зобов`язання з перерахування орендної плати вчасно та в повному обсязі не здійснив, позивач на підставі п. 8.2. Договору нарахував до стягнення з відповідача 2036,87 грн. пені.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності, зокрема, сплати пені.

Частина 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. Договору оренди сторони погодили, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 0,088% від суми недоплати за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. У разі зміни облікової ставки Національного банку України, відповідно змінюється розмір пені.

При припиненні дії договору, в тому числі в разі відмови орендодавця від договору, передбаченої п. 7.4 цього договору, орендар зобов`язаний сплатити заборговану суму орендної плати та пеню в повному обсязі включно по день фактичного звільнення орендованого майна та передачі його орендодавцю за актом прийому-передачі (п. 8.3. Договору).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку пені, остання нарахована за загальний період з 01.06.2018 по 30.06.2019 за кожен місяць окремо з урахуванням зміни облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

При цьому, ст. 3 вказаного Закону закріплює, що розмір пені, передбачений ст. 1 Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже за приписами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки і відповідно, якщо розмір пені, встановлений договором, є меншим від подвійної облікової ставки НБУ застосовується розмір пені встановлений договором.

Умовами Договору, зокрема п. 8.2., сторони узгодили розмір пені - 0,088% від суми недоплати за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. При цьому сторони також погодили, що у разі зміни облікової ставки НБУ, відповідно змінюється і розмір пені.

Перевіривши розрахунок пені, виходячи з його розміру, узгодженого сторонами в Договорі, враховуючи встановлене Законом обмеження максимального розміру пені в межах подвійної облікової ставки Національного банку України, з урахуванням шестимісячного обмеження щодо нарахування пені, а також беручи до уваги здійснені відповідачем часткові сплати, суд встановив, що до стягнення з ФОП Постернака М.В. підлягає пеня в сумі 1828,08 грн., в іншій частині позовних вимог позивачу належить відмовити.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у відповідача обов`язку сплати заборгованості у заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: 5827,41 грн. основного боргу та 1828,08 грн. пені.

Судовий збір, на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Постернака Максима Володимировича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Андрея Шептицького, буд. 2; ): 5827 (п`ять тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 41 коп. основного боргу, 1828 (одну тисячу вісімсот двадцять вісім) грн. 08 коп. пені та 1870 (одну тисячу вісімсот сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.10.2019.

Суддя О.В. Щоткін