ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019м. ДніпроСправа № 904/3350/19
За позовом Приватного акціонерного товариства " АРТВАЙНЕРІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОМАШ ІНЖИНІРИНГ"

про стягнення 928 893 грн. 48 коп.

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Федьковська О.В.

Представники:

Від позивача Букштейн П.Ш.

Від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Артвайнері" звернулося до господарського суд Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "БІОМАШ ІНЖИНІРИНГ" заборгованості по Договору поставки №156 від 20.04.18р. в сумі 928 893 грн. 48 коп., а саме: 725 085 грн. в т.ч ПДВ, основного боргу; 130 515 грн. 30 коп. грн., штрафні санкції відповідно до п. 7.3 Договору поставки (пеня); 17 461 грн. 64 коп. 3% річних 55 831 грн. 54 коп. інфляційних втрат та судових витрат у справі.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З заявами та клопотаннями до суду не звертався. Відзив на позов не надав.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідач 20.04.18р. підписано договір поставки №156 (далі Договір).

Згідно п. 1.1 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, вказаний в специфікації, далі Товар.

Відповідно до п. 3.1 Договору Постачальник поставляє Товар по договірним цінам, вказаним сторонами в відповідних специфікаціях, які підписуються Сторонами і є невід`ємною частиною Договору. У власність поставленого Товару входить вартість Товару на склад Покупця. Ціна, вказана в специфікації до даного Договору, є кінцевою і не підлягає зміні на протязі всього строку дії даного Договору, якщо не виникають обставини, що вимагаю перегляду ціни.

Покупець зобов`язується провести оплату за Товар Постачальнику в строки і на умовах, обумовлених в кожній специфікації товару. Інші умови оплати узгоджуються додатковими угодами (п. 4.1 Договору).

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що оплата здійснюється на підставі рахунка Постачальник в безготівковому порядку платіжними дорученнями на розрахунковий рахунок Постачальника. В рахунку Постачальник зобов`язаний вказати дату і номер даного Договору, в платіжному доручення Покупець вказує дату і номер даного Договору, номер і дату рахунка.

Згідно п. 5.2 Договору строки поставки Товару узгоджуються Сторонами на кожну партію окремо і вказується в Специфікаціях Постачальник зобов`язується поставити партію Товару в погоджені з Покупцем строки.

Датою поставки партії Товару вважається дата підписання Покупцем видаткової накладної (акта приймання-передачі) Постачальника (п. 5.3 Договору).

Умовами п. 5.4 Договору право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця в момент передачі товару в місті поставки. Всі ризики випадкової втрати або пошкодження Товару переходить до Покупця в момент переходу права власності на Товар.

Відповідно до п. 7.3 Договору в випадку порушення строків оплати поставки товару по вині Постачальника, а також в випадку недопоставки Товару, порушення строку проведення пуско-наладочних робіт, Постачальник виплачує Покупцю штрафні санкції в вигляді пені в розмірі 0,1% від вартості Товару, по якому порушені строки поставки/строки пусконаладочних робіт в кожний день порушення строку.

Даний договір вступає в силу з дня його підписання обома Сторонами і діє до повного виконання Сторонами зобов`язань по ньому.

Також позивачем та відповідачем підписано додаток №1 від 20.04.18р. до договору - Специфікацію №1. Загальна вартість товару (танк з плаваючою кришкою, 3 шт.) склала 725085 грн.

Згідно вказаної специфікації сторонами погоджено строк поставки обладнання - до 28.09.2018р. ( у разі отримання попередньої оплати за договором поставки - до 24 квітня 2018р.).

Умовами специфікації передбачено, що оплата за товар здійснюється в гривнях за наступним графіком: 60% вартості Товару (передплата для початку виробництва обладнання) оплата на протязі 3 банківських днів з моменту виписки рахунка на оплату, по комерційному курсу на 20 квітня, який дорівнює курсу НБУ +2,5%. 40% вартості Товару (кінцева оплата) - оплата на протязі 2-х банківських днів з моменту отримання від Постачальника письмового повідомлення про готовність обладнання до відвантаження з складу завода-виробника, згідно специфікації контракту, де 60% рахунка, розраховується по комерційному курсу на 20 квітня 2018 року, який дорівнює курсу НБУ +2,5% і 40% рахунка по комерційному курсу на день оплати, який дорівнює курсу НБУ +2,5%.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату №6 від 20.04.2018р. на загальну суму 725085 грн. з ПДВ.

Платіжним дорученням №2058 від 27.04.18р. позивачем перераховано відповідачу передоплату за обладнання в сумі 435 051 грн.

Згідно платіжного доручення №707 від 01.10.18р. позивачем перераховано доплату за обладнання відповідачу в сумі 290034 грн.

18.09.2018р. відповідач звернувся до позивача з листом, яким просив здійснити доплату в сумі 290034 грн. та повідомляв про відвантаження товару 20-25 вересня.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №3013 від 17.12.18р., якою вимагав негайно виконати свої зобов`язання по договору поставки, а саме, в строк до 27.12.18р. поставити обладнання та сплатити штрафні санкції.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Умовами ст. 693 Цивільного кодексу передбачено, що Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Застосування частини другої статті 625 ЦК України щодо стягнення з відповідача суми індексу інфляції та трьох процентів річних є помилковим, оскільки стягнення з суми попередньої оплати, перерахованої за договором не вважається грошовим зобов`язанням у розумінні статті 625 ЦК України.

За такі дії відповідач несе відповідальність, передбачену частиною третьою статті 693 Цивільного кодексу України, коли на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього кодексу.

Вказане є підставою у відмові у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно вимог ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Грошове зобов`язання зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Приписами Господарського кодексу України не передбачено інше визначення пені, як виду забезпечення виконання зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача є обов`язок перед позивачем поставити товар кількість, асортимент і ціна якого зазначені у специфікації.

Отже, у даному випадку, обов`язком відповідача є поставити відповідний товар, а не сплатити певну грошову суму.

Таким чином, у розумінні приписів діючого законодавства України, у даному випадку, у відповідача, згідно предмету Договору, відсутнє безпосереднє грошове зобов`язання перед позивачем.

Згідно вимог ст.ст. 203 ч. 1, 215 ч. 1 Цивільного Кодексу України зміст правочину не може суперечить цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Підставою недійсності право чину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього кодексу.

Отже п. 7.3 Договору в частині стягнення з відповідача пені суперечить приписам Цивільного кодексу України, яким не передбачено стягнення пені за порушення строку поставки товару за правочином.

Стягнення пені можливе лише за несвоєчасно виконане грошове зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Вищевказане є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за порушення термінів поставки.

Позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІОМАШ ІНЖИНІРИНГ" (49020, м.Дніпро, вул. Троїцька, 9, прим.20,23, ідентифікаційний номер 41318580) на користь Приватного акціонерного товариства " АРТВАЙНЕРІ" (84500, Донецька область, м.Бахмут , вул. П.Лумумби, 87, ідентифікаційний номер 00412168) заборгованості в сумі 725085 грн., судовий збір в сумі 10 876 грн. 28 коп.

В решті суми позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 08.10.2019

Суддя Г.В.Манько