РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.10.2019Справа № 910/7205/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст фуд франчайзинг груп";

до Фізичної особи-підприємця Кічік Наталії Сергіївни (відповідач 1);

Фізичної особи-підприємця Войтович Альони Анатоліївни (відповідач 2);

про захист ділової репутації та стягнення моральної шкоди 200 000,00 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Янчик М. І., адвокат, ордер серії ЗР № 6640 від 31.05.2019 р.;

Від відповідача 1: Бобович М.М., адвокат, ордер серії КВ № 284585 від 25.09.2019 р.;

Від відповідача 2: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаст фуд франчайзинг груп" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Кічік Наталії Сергіївни та Фізичної особи-підприємця Войтович Альони Анатоліївни про захист ділової репутації та стягенння моральної шкоди в сумі 200 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2019 року задоволено самовідвід судді Балаца С.В.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2019 року позовну заяву передано на розгляд судді Мандриченко О. В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 року відкрито провадження у справі № 910/7205/19 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 09.07.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 року відкладено підготовче засідання до 10.09.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/7205/19 до судового розгляду по суті на 24.09.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 року відкладено слухання справи по суті до 01.10.2019 р.

Під час розгляду спору по суті 01.10.2019 р. представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 01.10.2019 р. проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у своїх письмових поясненнях по суті спору.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням викладеного, неявка представника відповідача 2, належним чином повідомленого про час та місце судового засідання, не є перешкодою для розгляду даної справи по суті.

В судовому засіданні 01.10.2019 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Позивач є власником свідоцтва на знак для товарів і послуг «Lviv Croissants» № 208715 від 10.02.2016 року, зареєстрований за наступними класами Міжнародної класифікації товарів і послуг (надалі - МКТП):

- клас 30: кава, чай, какао та замінники кави; борошно; кондитерські вироби; пекарські порошки; арахісові кондитерські вироби; ароматизатори для харчових продуктів, крім ефірних олій; борошно горіхове; борошняні вироби; борошняні кондитерські вироби; булочки; булочки здобні; глазур для виробів із здобного тіста; заварний крем; запашники до тортів, тістечок, крім ефірних олій; кондитерські вироби з цукром; розпушувач пекарський; розчина (запарка) на тісто; тісто; тісто на кондитерські вироби;

- клас 43: послуги із забезпечування їжею та напоями; забезпечування тимчасовим житлом; закусочні; замовляння місць в пансіонатах; їдальні; кафе; кафетерії; кейтерингові послуги щодо забезпечування їжею та напоями; мотелі; орендування приміщень для зустрічей; орендування тимчасового житла; послуги барів; прокат обладнання для куховарення; прокат стільців, столів, столової білизни, скляного посуду; ресторани; ресторани самообслуговування; створювання композицій з харчових продуктів.

05.04.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фаст фуд франчайзинг груп" (право володілець) та Фізичною особою-підприємцем Кічік Наталії Сергіївни (користувач) було укладено договір № 006/2016 (надалі по тексту - договір), відповідно до п. 2.1. якого правоволоділець надає користувачу строковий дозвіл на використання об`єктів права інтелектуальної власності (ліцензію) з метою організації ведення ресторанного господарства на умовах, що встановлені цим договором.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає про передачу відповідачем 1 своїх прав та обов`язків за договором в субконцесію відповідачу 2, яка продовжила здійснення господарської діяльність згідно умов договору за адресою: м . Київ, вул. Антоновича , 48а.

Позивач вказує, що 26.03.2019 року на електронну адресу останнього надійшла скарга від представника компанії Ring Ukraine Мар`яни Чайковської, щодо незадовільного виконання замовлення по доставці 450 круасанів із Пекарні - кав`ярні «Lviv Croissants», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 48 а.

Представник компанії Ring Ukraine Мар`яна Чайковська здійснила замовлення на доставку за адресою: м. Київ, вул. Антоновича 81 (Бізнес центр Торонто), башта С, 8 поверх, двох видів круасанів, а саме: Круассан Chicken Sweet - 42грн (300 шт.) та Круассан Берлусконі - 47 грн. (150 шт.) та викладку на одноразову тару (паперові кораблики) (надалі по тексту - Замовлення). Із змісту скарги випливає, що відповідачем 2 не було здійснено повного та належного виконання замовлення за яке компанія Ring Ukraine здійснила оплату.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що дії відповідача 1 та відповідача 2, які порушують умови договору № 006/2016 від 05.04.2016 р., завдали шкоду діловій репутації позивача, як власнику знаку для товарів і послуг «Lviv Croissants» та його бізнес-діяльності, принизивши його ділову репутацію, вчинивши дії, спрямовані на підрив довіри до його діяльності шляхом неправомірного використання об`єктів інтелектуальної власності позивача без його згоди у власних цілях, що завдало останньому моральної шкоди в розмірі 200 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 426 ЦК України використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

За частиною 1ст. 1107 ЦК України розпорядження майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі таких договорів: ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності; ліцензійний договір; договір про створення за замовленням і використання об`єкта права інтелектуальної власності; договір про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності; інший договір щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності.

Як передбачено ч. 1 ст. 1113 ЦК України, за договором про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності одна сторона (особа, що має виключні майнові права) передає другій стороні частково або у повному складі ці права відповідно до закону та на визначених договором умовах.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору № 006/2016 від 05.04.2016 року позивач надав відповідачу 1 строковий дозвіл на використання об`єктів права інтелектуальної власності (ліцензію), визначених в п. 3.2. договору, з метою організації ведення ресторанного господарства.

Твердження позивача про передачу відповідачем 1 прав та обов`язків за договором № 006/2016 від 05.04.2016 року в субконцесію відповідачу 2, матеріалами справи не підтверджується, оскільки останні не містять жодних доказів на підтвердження укладення між відповідачем 1 та відповідачем 2 будь яких договорів про передачу прав на використання об`єктів права інтелектуальної власності позивача.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до пункту 4 постанови пленуму Верхового Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування, та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг. Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності, у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів (пункти 5 і 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 № 01-8/184 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію»).

Відповідно до пункту 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння моральної шкоди позивачеві необхідно встановити наявність усієї сукупності зазначених ознак складу цивільного правопорушення, тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі потрібно розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, також вчинення дій спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Позивачем у даному випадку не доведено належними доказами порушення його прав, приниження ділової репутації, встановлення чого згідно з чинним законодавством може бути підставою для відшкодування моральної шкоди.

Звертаючись з вимогою про відшкодування моральної шкоди позивач не надав суду належних, достовірних та достатніх доказів порушення його прав, які б свідчили про приниження честі, гідності, ділової репутації позивача або наявності втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням його ділової репутації, внаслідок дій відповідачів.

Отже, матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували заподіяння позивачу втрат немайнового характеру, у тому числі моральних, приниження його ділової репутації та підриву довіри до його діяльності в результаті неправомірних дій відповідачів, як і не містять доказів на підтвердження розміру моральної шкоди.

Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення для відшкодування моральної шкоди, господарський суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.10.2019

Суддя О.В. Мандриченко