ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" жовтня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2006/19

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/2006/19,

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, )

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМ. В.З. ТУРА» (вул. Котовського, 22, м. Татарбунари, Татарбунарський район, Одеська область, 68100, ),

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОІНВЕСТГРУП" (Французький бульвар, 66/1, офіс 602 Б, м. Одеса, 65009, ),

3) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 7352,95 доларів США.

Від позивача: Гіндрюк Т.С.

Від відповідача 1: не з`явився.

Від відповідача 2: не з`явився.

Від відповідача 3: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМ. В.З. ТУРА», Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестгруп", ОСОБА_1 про стягнення 7352,95 доларів США.

15.07.2019 було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.07.2019.

31.07.2019 у засідання з`явився представник позивача, відповідачі не з`явились, явку представників не забезпечили, підготовче засідання відкладено на 21.08.2019. Ухвалою від 31.07.2019 було повідомлено відповідачів про дату наступного судового засідання.

21.08.2019 у засідання з`явився представник позивача, відповідачі не з`явились, явку представників не забезпечили, закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 25.09.2019. Ухвалою від 21.08.2019 було повідомлено відповідачів про дату судового засідання.

25.09.2019 у засідання з`явився представник позивача, відповідачі не з`явились, явку представників не забезпечили, відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 03.10.2019. Ухвалою від 25.09.2019 повідомлено відповідачів про дату судового засідання.

03.10.2019 у засідання з`явився представник позивача, відповідачі не з`явились, явку представників не забезпечили, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Від відповідачів не надходили відзиви, клопотання, заяви або будь-які інші документи, повідомлялись про дату та час розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч.ч.3,7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

П.4 ч.6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою. Щодо ОСОБА_1 було зроблено запит до Головного управління Державної міграційної служби України, у відповідь на який отримано інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ухвали надсилались відповідачам за належною адресою відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру та зареєстрованим місцем проживання.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Водночас, суд зазначає, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №916/2349/17).

В обґрунтування позову позивач вказує, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМ. В.З. ТУРА» (відповідач-1) було укладено Договір №010/Д2-КБ/797 від 16.03.2018 (далі - Кредитний договір), за яким позивач зобов`язується надати кредит з лімітом кредитування 18544,00 доларів США, а позичальник зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати усі обов`язки, що витікають із умов Договору, і здійснити повне погашення заборгованості у межах строку кредиту відповідно до умов Договору. Позивач надав відповідачу-1 кредитні кошти у розмірі 13323,00 доларів США строком до 30.12.2020 зі сплатою 6% річних за користування кредитом. Залишок неповернутого кредиту становить 7141,64 доларів США. Сума непогашених відсотків становить 211,31 доларів США.

Зазначає, що для забезпечення зобов`язань було також укладено два договори поруки: №12/Д2-КБ/1094 від 19.03.2018 між позивачем та ТОВ «Агроінвестгруп»; №12/Д2-КБ/1092 від 16.03.2018 позивачем та ОСОБА_1 .

Вказує, що відповідачем було порушено умови договору, не сплачено проценти за січень 2019 та в подальшому припинено сплату процентів. На адресу відповідачів було направлено вимогу про дострокове виконання зобов`язань, однак, вимоги лишились не задоволеними.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі назву змінено на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») (далі - позивач, Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМ.В.З.ТУРА» (далі - відповідач-1, Позичальник) було укладено Кредитний договір №010/Д2-КБ/797 від 16.03.2018 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Кредитор зобов`язується надати Кредит в формі Невідновлювальної кредитної лінії з Лімітом кредитування 18544,00 доларів США, а позичальник зобов`язується використати його за цільовим призначенням, виконати усі обов`язки, що витікають із умов Договору, і здійснити повне Погашення заборгованості у межах строку Кредиту відповідно до умов Договору (п.1.1). Кінцевий термін погашення Кредиту встановлений 30.12.2020 (п.1.2. Договору).

На виконання умов Кредитного Договору Кредитор надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 13323,00 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером №010/Д2-КБ/797 від 23.03.2018 (а.с. 38).

До Кредитного договору сторонами укладено Графік погашення основної заборгованості, відповідно до якого Позичальник мав частинами по 2060,48 доларів США (31.10.2018) та 2060,44 доларів США (30.11.2018, 31.12.2018, 31.10.2019, 30.11.2019, 31.12.2019, 31.10.2020, 30.11.2020, 30.12.2019) повернути Кредит.

На виконання умов Кредитного договору Позичальником було сплачено 6181,36 доларів США, що підтверджується платіжними дорученням №29 від 31.10.2018, №34 від 29.11.2018, №45 від 28.12.2018 (а.с. 38-29), тобто на даний час залишок неповернутого кредиту становить 7141,64 долари США.

Згідно з п.2.1. Кредитного договору плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 6,0% річних. П.2.2. Кредитного договору передбачено, що проценти за користування Кредитом Позичальник сплачує щомісяця не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні Кредиту:

- в першому календарному місяці користування Кредитом - за період з дня видачі Кредиту по день, що передує передостанньому робочому дню місяця;

- в наступних календарних місяцях - за період з передостаннього робочого дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує передостанньому робочому дню поточного місяця;

- в останній календарний місяць користування Кредитом - за період з передостаннього робочого дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення Кредиту.

Відповідно до п.2.3. Договору нарахування процентів за Кредитом здійснюється щомісячно, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються на залишок основної заборгованості Позичальника протягом всього строку її наявності. При розрахунку процентів враховується день виникнення Основної заборгованості, день повного погашення Основної заборгованості не враховується.

Судом відповідно до виписки з особового рахунку Позичальника (а.с. 41-43) встановлено, що Позичальником сплачувались відсотки за користування Кредитом у розмірі 13,14 доларів США 29.03.2018, 61,32 долари США 27.04.2018, 74,47 доларів США 30.05.2018, 59,13 доларів США 02.07.2018, 74,46 доларів США 31.07.2018, 67,89 доларів США 29.08.2018, 61,33 долари США 28.09.2018, 72,27 долари США 31.10.2018, 55,88 доларів США 29.11.2018, 43,87 доларів США 28.12.2018.

Надалі відсотки не сплачувались.

Сума непогашених відсотків відповідно до наданого позивачем та перевіреного судом розрахунку становить 211,31 доларів США.

Сторони погодили, що відповідно до умов Кредитного Договору Дефолт - обставини невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань (обов`язків) за Договором, обставини, які свідчать про те, що зобов`язання Позичальника за Договором не будуть виконані, а також інші обставини, визначені статтею 10 Договору як обставини Дефолту.

Згідно з п.10.1. Договору у разі настання обставин Дефолту, Кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни вжити один або декілька таких заходів, зокрема, відповідно до пп. 10.1.4 вимагати дострокового повного/часткового Погашення заборгованості.

П.10.2. Договору передбачено, що Кредитор вправі скористатись правами, зазначеними в п.10.1. Договору, та пред`явити Позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин Дефолту, зокрема, у випадку (п.10.2.1.) порушення Позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором.

П.10.3 Договору встановлено, що у випадку, якщо Кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у п.п.10.1.1.-10.1.4 пункту 10 цієї статті Договору, він повідомляє про це Позичальника шляхом направлення письмового повідомлення.

У цьому разі зобов`язання Кредитора щодо надання Кредиту є припиненими, а Ліміт скасованим або встановленими в розмірі фактичної основної заборгованості з дати прийняття Кредитором відповідного рішення.

Позичальник зобов`язаний виконати вимогу, зазначену в письмовому повідомленні Кредитора, і здійснити погашення заборгованості негайно, але не пізніше 30 календарного дня з дня направлення Кредитором Позичальнику відповідного повідомлення (якщо у відповідному повідомленні не зазначений менший строк). У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги, Кредитор має право звернути стягнення за Договором забезпечення, пред`явити вимогу Поручителям та вжити інші заходи для стягнення заборгованості Позичальника за Договором, які не суперечать законодавству України.

З урахуванням вказаного, позивач набув права вимагати дострокового повного погашення заборгованості з 01.02.2019.

Так, позивачем було направлено вимогу Позичальнику за вих.№140/8/527 від 08.07.2019 (а.с. 45), що підтверджується описом вкладення у цінний лист, а також накладною та фіскальним чеком (а.с. 46).

Крім того, між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОІНВЕСТГРУП» було укладено Договір поруки №12/Д2-КБ/1094 від 19.03.2018 (далі - Договір поруки 1).

Відповідно до умов цього Договору Позичальником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМ.В.З.ТУРА», Кредитний договір - Кредитний договір №010/Д2-КБ/797 від 16.03.2019, Забезпечені зобов`язання - всі та окремі зобов`язання Позичальника перед Кредитором, що випливають з умов Кредитного договору, щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування Кредитом, сплати комісій, пені, штрафі та інших платежів, у т.ч. відшкодування документально підтверджених витрат та документально підтверджених збитків Кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору.

Згідно з п.1.1. Договору поруки 1 Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору, за умовами якого, позичальник зобов`язаний, зокрема, повернути Кредит у розмірі 18544,00 доларів США, сплатити проценти за користування Кредитом у розмірі 6% річних.

Строк поруки за кожним Забезпеченим зобов`язанням становить 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного Забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо Кредитор у межах цього строку пред`явив вимогу до Поручителя (п.7.2. Договору поруки 1).

Крім цього, між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки №12/Д2-КБ/10092 від 16.03.2018 (далі - Договір поруки 2).

Відповідно до умов цього Договору Позичальником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ІМ.В.З.ТУРА», Кредитний договір - Кредитний договір №010/Д2-КБ/797 від 16.03.2019, Забезпечені зобов`язання - всі та окремі зобов`язання Позичальника перед Кредитором, що випливають з умов Кредитного договору, щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування Кредитом, сплати комісій, пені, штрафі та інших платежів, у т.ч. відшкодування документально підтверджених витрат та документально підтверджених збитків Кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов Кредитного договору.

Згідно з п.1.1. Договору поруки 2 Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору, за умовами якого, позичальник зобов`язаний, зокрема, повернути Кредит у розмірі 18544,00 доларів США, сплатити проценти за користування Кредитом у розмірі 6% річних.

Строк поруки за кожним Забезпеченим зобов`язанням становить 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного Забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо Кредитор у межах цього строку пред`явив вимогу до Поручителя (п.7.2. Договору поруки 2).

Позивачем було направлено вимогу Поручителям за вих.№140/8/527 від 08.07.2019 (а.с. 45), що підтверджується описами вкладення у цінні листи, а також накладними та фіскальнимм чеками (а.с. 47,48).

Відповідно до п.2.2. Договорів поруки Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов`язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі, який повинен відповідати фактичному розміру заборгованості Позичальника за Кредитним договором.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з положеннями ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина).

Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, п.2 - зміна умов зобов`язання.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Більше того, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання щодо видачі кредиту виконав у повному обсязі. Однак, відповідачем-1 були порушені умови договору щодо своєчасної сплати відсотків, що підтверджується випискою по рахунку відповідача.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за Договором банк має право на повернення кредиту в обумовлені цим Договором терміни, що кореспондує зазначеним вище зобов`язанням клієнта.

Що стосується стягнення солідарно заявленої суми з поручителів, суд зазначає наступне.

ЦК України передбачає спеціальні способи, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.

Таке забезпечувальне зобов`язання має акцесорний, додатковий до основного зобов`язання характер і не може існувати саме по собі. Одним із видів акцесорного зобов`язання є порука.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (стаття 553 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина перша і друга статті 554 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).

З аналізу вимог частини першої статті 554 ЦК України у поєднанні з вимогами, передбаченими ст. 543 ЦК України, вбачається, що між клієнтом та поручителями існує солідарний обов`язок, встановлений законом та договором.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення заборгованості з відповідачів солідарно.

Щодо підсудності даного спору господарському суду, то відповідно до п. 1 ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Ст. 13 ГПК України передбачено судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ч.1 ст. 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 15, 16, 202, 212, 525, 526, 530, 541, 543, 546, 553, 554, 611, 612, 626, 627, 651, 1048, 1050, 1054, ст.ст. 193 ГК України, ст.ст. 46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМ. В.З. ТУРА» (вул. Котовського, 22, м. Татарбунари, Татарбунарський район, Одеська область, 68100, ); Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОІНВЕСТГРУП" (Французький бульвар, 66/1, офіс 602 Б, м. Одеса, 65009, ); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 7352,95 доларів США задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМ. В.З. ТУРА» (вул. Котовського, 22, м. Татарбунари, Татарбунарський район, Одеська область, 68100, ); Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОІНВЕСТГРУП" (Французький бульвар, 66/1, офіс 602 Б, м. Одеса, 65009, ); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, ) 7352,95 доларів США заборгованості за кредитним договором.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМ. В.З. ТУРА» (вул. Котовського, 22, м. Татарбунари, Татарбунарський район, Одеська область, 68100, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, ) 937,10 грн. витрат зі сплати судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОІНВЕСТГРУП" (Французький бульвар, 66/1, офіс 602 Б, м. Одеса, 65009, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, ) 937,10 грн. витрат зі сплати судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011, ) 937,10 грн. витрат зі сплати судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 03.10.2019. Повний текст рішення складений та підписаний 11 жовтня 2019 р.

Суддя Р.В. Волков