СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

07 жовтня 2019 року Справа №922/4106/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Дучал Н.М., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача - Гея В.Г., свідоцтво РН№1316 від 04.11.2017, довіреність №73 від 01.02.2019;

першого відповідача - Вавдійчука Б.П., посвідчення №2907 від 31.05.2007, ордер №КВ №242235 від 21.09.2018;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного АТ "Харківський коксовий завод" (вх. №1793 Х/1-42) на рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі № 922/4106/16

за позовом: Акціонерного товариства "Сбербанк", м.Київ,

до 1. Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" м.Харків,

2. Приватного акціонерного товариства "Коксолит", м.Дніпро,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1.Приватне акціонерне товариство "Термолайф", м. Харків,

2.Товариство з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд", м.Дніпро,

3.Товариство з обмеженою відповідальністю "Аромасервіс", м.Харків,

4.Акціонерне товариство з обмеженою відповідальністю "Carbo Trading Limited", Кіпр,

5.Товариство з обмеженою відповідальністю "Менеджмент Логістик Компані", м.Харків;

6. ОСОБА_1 , м.Харків,

про стягнення 133058,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день подання позову складає 3 414 140,32 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.04.2019 року у справі №922/4106/16 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" (61010, м. Харків, Набережна Червоношкільна, буд.24, ідентифікаційний код 24481702) на користь Акціонерного товариства "Сбербанк" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд.46, ідентифікаційний код 25959784) частину заборгованості по процентах за договором про відкриття кредитної лінії №27-В/12/66/ЮО від 04 вересня 2012 р. у розмірі 133058,52 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день подання позову 23.11.2016 складає 3414140,32 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" (61010, м. Харків, Набережна Червоношкільна, буд.24, ідентифікаційний код 24481702) на користь Акціонерного товариства "Сбербанк" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд.46, ідентифікаційний код 25959784) судові витрати у справі в сумі 51212,10 грн.

Приватне АТ "Харківський коксовий завод" з вказаним рішення суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити мотивувальну та резолютивну частину рішення, визначивши належним боржником у даній справі правонаступника Приватного АТ "Харківський коксовий завод" - Приватне акціонерне товариство "Коксолит".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2019 поновлено Приватному АТ "Харківський коксовий завод" пропущений процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлених в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2019; поновлено Приватному АТ "Харківський коксовий завод" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі №922/4106/16; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного АТ "Харківський коксовий завод" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.04.2019 у справі №922/4106/16; призначено справу до розгляду в судове засідання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Гетьмана Р.А. та судді Дучал Н.М. для розгляду справи №922/4106/16 сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І. суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 розгляд справи відкладено на 25.09.2019 на 10:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 131; доручено Шостому апеляційному адміністративному суду (01010, м. Київ, вул. Московська, 8, корп.30) забезпечити проведення відеоконференції у справі №922/4106/16, розгляд якої відбудеться 25.09.2019 о 10:00 год., зал ВКЗ №14.

Судом встановлено, що в судове засідання Східного апеляційного господарського суду 25.09.2019 з`явились представник позивача та 2-го відповідача (в приміщення Шостого апеляційного адміністративного суду) .

Однак, через технічну несправність апаратно-програмного комплексу звуко та відеофіксації не вдалось встановити з`єднання із Шостим апеляційним адміністративним судом.

З огляду на викладене, уповноваженими працівниками Східного апеляційного господарського суду складено акт №12-32/578 від 25.09.2019, а враховуючи приписи ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 25.09.2019 відкладено розгляд справи на 07.10.2019.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2019, у зв`язку з відпусткою судді Склярук О.І., для розгляду справи №922/4106/16 сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Россолов В.В., суддя Дучал Н.М., суддя Хачатрян В.С.

У судове засідання, яке відбулось 07.10.2019, з`явились представник позивача та першого відповідача.

На початку судового засідання колегією суддів встановлено, що 07.10.2019 до суду надійшла заява першого відповідача - Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" (вх.№9504) про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Дучал Н.М., суддя Хачатрян В.С.

Заявник зазначає, що процесуальним законом - ст.ст. 195, 270 Господарського процесуального кодексу України, встановлено 30-ти денний строк для апеляційного провадження. Наразі, строк для апеляційного розгляду справи вже завершився, а судді колегії допустили тяганину з її розглядом. Заявник вважає, що повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого замість судді Склярук О.І. призначено суддю Дучал Н.М., відбувся без достатніх на те підстав та за для штучного відновлення строку апеляційного розгляду справи. ПрАТ "Харківський коксовий завод" наполягає, що наведені обставини вказують на пряму чи побічну заінтересованість суддів колегії у результаті розгляду справи, а також викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності і в силу приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відводу.

Колегія суддів, розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у справі №922/4106/16 в порядку ч.8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про її необґрунтованість, з огляду на таке.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Колегія суддів керується частиною 1 статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя колегії об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Згідно із частиною 1, 3 статті 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010, №2453-VI, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

В пункті 66 рішення Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартиненко проти України" (заява №4785/02) зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1)він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2)він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3)він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4)було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5)є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За положеннями ч.3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися порушення порядку визначення судді для розгляду справи або процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Надаючи оцінку доводам заявника, колегія суддів зазначає, що вони не містять належних і допустимих посилань, у розрізі приписів ст. 35 та ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, з якими законодавець пов`язує можливість відводу судді (суддів) від розгляду справи.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач.

Згідно ч.9 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач зі складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Разом з тим, ч.10 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України встановлює, якщо зі складу колегії суддів не може продовжувати розгляд справи суддя, який не є суддею-доповідачем у такій справі, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом, заміна такого судді з ініціативи судді-доповідача за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою з числа резервних суддів.

Таким чином, враховуючи, що суддя Склярук О.І. яка входила до складу колегії суддів для розгляду справи не могла продовжувати її розгляд через знаходження у відпустці і це є перешкодою для розгляду справи у строки, встановлені Кодексом, за розпорядженням керівника апарату суду було проведено повторний розподіл справи.

Слід звернути увагу, що однією з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи. На думку колегії суддів, не здійснення повторного розподілу справи, а перенесення судового засідання і очікування повернення судді з відпустки не підпадає під таку засаду господарського судочинства як розумність строків розгляду справи.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на помилковість твердження заявника щодо встановлення ст.ст. 195, 270Господарського процесуального кодексу України тридцяти денного строку для апеляційного провадження.

Так, ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України прямо встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи з приписів ст. 38, ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим та обґрунтованим. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах.

Зокрема, статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України також визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що заявником не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами в порядку ст.76 - 78 Господарського процесуального кодексу України, наявності передбачених у розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу суддів, якими розглядається дана справа. Судом відповідних підстав також не встановлено. Отже, на думку колегії суддів, відвід є необґрунтованим.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

УХВАЛИЛА:

Визнати необґрунтованою заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" про відвід колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Дучал Н.М., суддя Хачатрян В.С.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.С. Хачатрян