РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.10.2019Справа № 910/9583/19
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Техноенергомаш"

про стягнення 162 161,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Техноенергомаш" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 162 161,44 грн. з яких 146 382,24 грн. кошти за неповернутий аванс, 14 092, 80 грн. 14% річних за користування коштами авансу, 1 024, 67 грн. інфляційних втрат, 661,73 грн. три відсотки річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 09-4/2473-18 від 20.09.2018 в частині повернення авансового платежу за невиконання підрядних робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 позовну заяву державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9583/19 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

01.08.2019 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про заміну сторони правонаступником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 подану позивачем заяву про заміну сторони правонаступником задоволено та замінено позивача у справі № 910/9583/19 - Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" його правонаступником - Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/9583/19 позивач та відповідач повідомлялися належним чином, що підтверджується наступним.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 04074 , м. Київ, вул. Мостицька, будинок 14, кв. 25 . та була отримана останнім 25.07.2019.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач письмового відзиву не надав, про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.2018 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Техноенергомаш" (далі - підрядник) укладено Договір підряду № 09-4/2473-18 (далі - Договір), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується розробити проект (стадія П) по прокладанню оптичного кабелю у ґрунті з виконанням інженерно - геологічних та інженерно - геодезичних вишукувань по об`єкту «Реконструкція ПЛ 330 кВ з заміною блискавкозахисного тросу на оптичний кабель в грозозахисному тросі (ОКГТ) з установкою станційного обладнання ВОЛЗ, Київська, Вінницька, Кіровоградська, Черкаська, Полтавська, Дніпропетровська, Запорізька, Херсонська, Миколаївська, Одеська області» Інв. № 71510000-6 послуги у сфері інженерно - геологічних вишукувань".

У відповідності до п. 1.2. Договору підрядник виконує роботи протягом 180 календарних днів з дати початку робіт. Датою початку робіт є дата, наступна за датою набрання Договором чинності.

Згідно з п. 2.2 Договору ціна Договору становить: 609 926, 00 грн., без ПДВ, крім того ПДВ 20 % - 121 985, 20 грн., а разом - 731 911,20 грн.

Згідно з п. 3.2.1. Договору часткова попередня оплата (Аванс) та подальша оплата. Аванс (у розмірі не більше 20% (двадцяти відсотків) від вартості робіт) сплачується протягом семи банківських днів з дати надання підрядником (після набрання договору чиності) рахунку - фактури.

На виконання умов Договору, позивачем перераховано на рахунок відповідача 146 382,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7 від 24.10.2019.

У відповідності до п. 11.1. Договір набирає чиності з дати його підписання обома сторонами та діє до 14.06.2019, а в частині виконання гарантійних зобо`вязань - до повного їх виконання.

Листом від 30.01.2019 року вих. № 062/НЕК Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Техноенергомаш" звернувся до позивача з проханням розірвати договір у зв`язку з виробничими умовами відповідача та зобов`язалося компенсувати витрати замовника, які він поніс під час дії вказаного Договору.

В подальшому, 15.03.2019 у зв`язку з відмовою підрядника від виконання зобов`язань за Договором, сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору № 09-4/2473-18 від 20.09.2018 про розірвання договору.

Згідно з п. 2-6 Додаткової угоди № 1 сторони погодили, що підрядник повертає авансовий платіж (протягом десяти банківських днів з дати отримання погодження від замовника розміру відсотків річних за час користування коштами замовника) перерахований підряднику за Договором 24.10.2018 (платіжне доручення № 7) з нарахуванням відсотків за весь час користування коштами у розмірі 14% річних від суми авансового платежу за кожен день користування авансом, починаючи з дня його зарахування на рахунок підрядника та по день повернення замовнику за реквізитами вказаними у Договорі. Розмір відсотків за весь час користування коштами замовника, підрядник погоджує із замовником шляхом обміну листами. З дати укладання даної додаткової угоди Договір вважається розірваним. Інші умови Договору залишилися чинними в редакції Договору. Дана додаткова угода набирає чиності з дати її підписання обома сторонами, є невід`ємною частиною договору та діє протягом дії договору.

Листом погодження від 03.05.2019 вих. № 01/15746 позивач звернувся до відповідача з вимогою про нарахований розмір відсотків за весь час користування коштами та повернення авансу (направлений засобами поштового зв`язку рекомендованим листом, докази додаються).

Проте відповідач відповіді на лист не надав, зобов`язання за Договором та додатковою угодою № 1 до Договоу не виконав.

Позивачем направлялася на адресу відповідача претензія № 01/19212 від 28.05.2019, в якій позивач просив сплатити неповернутий аванс та штрафні санкції за користування авансом.

Однак, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, відповіді на претензію не надав, суму авансу та штрафних санкцій не сплатив.

Позивач зазначає, що виконав зі свою боку зобов`язання та сплатив вартість передплати, проте відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого, позивач звернувся з позовом до суду, оскільки станом на дату звернення загальна сума грошових коштів, які відповідач зобов`язаний сплатити позивачу становить 162 161,44 грн., з яких 146 382,24 грн. неповернутий аванс, 14 092,80 грн. 14% річних за користування авансом, 1024,67 грн. інфляційних втрат та 661,73 грн. три відсотки річних.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Укладений між сторонами Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (стаття 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Факт оплати позивачем платіжним дорученням № 7 від 24.10.2018 на рахунок відповідача 146 382, 24 грн. свідчить про виникнення між сторонами спору договірних правовідносин, які регулюються положеннями закону що виникають з договору підряду.

Згідно зі статтею 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом частини 4 статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно з частиною 2 статті 854 Цивільного кодексу України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перерахував на рахунок відповідача 146 382,24 грн.

Згідно з частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач звертався до відповідача з претензією про повернення коштів.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання відповідачем робіт.

За змістом частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно частини 3 статті 612 Цивільного кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання й вимагати відшкодування збитків.

Судом встановлено, що 15.03.2019 у зв`язку з відмовою підрядника від виконання зобов`язань за Договором, сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору № 09-4/2473-18 від 20.09.2018 про розірвання договору.

Матеріалами справи підтверджується отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Техноенергомаш" коштів у розмірі 146 382,24 грн., а тому заявлені позовні вимоги в частині стягнення 146 382,24 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

В той же час, відповідачем наведені обставини не спростовані, доказів повернення коштів не надано.

Також позивач, керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 024, 67 коп. інфляційних втрат та 661, 73 коп. 3% річних).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з 17.05.2019 по 10.07.2019 у розмірі 1 024, 67 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають відмові, оскільки в зазначений період спостерігалась дефляція.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних у розмірі 661,73 грн., суд дійшов висновку, що зазначені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (за період прострочення з 24.05.2019-10.07.2019) у розмірі 577,51 грн. за розрахунком суду.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 14% річних за користування коштами авансу у розмірі 14 092, 80 грн.

Як встановлено судом, пунктом 2 додаткової угоди № 1 сторони погодили, що підрядник повертає авансовий платіж (протягом десяти банківських днів з дати отримання погодження від замовника розміру відсотків річних за час користування коштами замовника) перерахований підряднику за Договором 24.10.2018 (платіжне доручення № 7) з нарахуванням відсотків за весь час користування коштами у розмірі 14% річних від суми авансового платежу за кожен день користування авансом, починаючи з дня його зарахування на рахунок підрядника та по день повернення замовнику за реквізитами вказаними у Договорі.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання відповідачем обов`язку щодо повернення авансу, вимоги позивача про стягнення з відповідача 14% річних від суми авансового платежу за кожен день користування авансом підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Техноенергомаш" підлягають частковому задоволенню у розмірі 146 382, 24 грн. за неповернутий аванс, 14 092, 80 грн. 14% річних за користування коштами, 577, 51 грн. три відсотки річних.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Техноенергомаш" про стягнення 162 161,44 грн. задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерний центр "Техноенергомаш" (04074, м. Київ, вулиця Мостицька, будинок 14, квартира 245, ідентифікаційний код 21646798) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний номер 00100227) 146 382 (сто сорок шість тисяч триста вісімдесят дві) грн. 24 коп. основного боргу, 14 092 (чотирнадцять тисяч дев`яносто дві) грн. 80 коп. 14% річних за користування коштами, 577 (п`тсот сімдесят сім) грн. 51 коп. 3 % річних, 2 415 (дві тисячі чотириста п`ятнадцять) грн. 79 коп. судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.10.2019

Суддя С. В. Стасюк