СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"17" жовтня 2019 р. Справа № 917/373/18

Суддя -доповідач: Плахов О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" Ірклієнко Ю.П., м.Київ, (вх. №3156 П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.09.2019р. у справі №917/373/18 (суддя Іванко Л.А., постановлену в м.Полтава, час постановлення ухвали - не зазначено, дата складення повного тексту - не зазначено)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод", м.Полтава,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.09.2019р. у справі №913/373/18 повернуто без розгляду заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Ю.П. Ірклієнко (вх.№ 7647 від 23.07.2019р.) про перегляд ухвали господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. за нововиявленими обставинами у справі №917/373/18 і додані до неї документи.

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" Ірклієнко Ю.П з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.09.2019р. у справі №913/373/18 та направити заяву про перегляд ухвали господарського суду Полтавської області від 26.07.2018р. за нововиявленими обставинами у справі №917/373/18 до господарського суду Полтавської області для продовження розгляду.

Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 16.09.2019р. у справі №913/373/18.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Так, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік", встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року у розмірі 1921,00грн.

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 1921,00грн.

Разом з тим, з матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що також підтверджується актом відділу документального забезпечення та контролю господарського суду Полтавської області від 07.10.2019р.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

З врахуванням викладеного, суддя- доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимог пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду, суддя-доповідач зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 та частини 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного судового рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Тобто, строк подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 16.09.2019р. сплив 26.09.2019р.

З матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом було подано апеляційну скаргу до господарського суду Харківської області 03.10.2019р., що підтверджується відбитком штампу відділу поштового зв`язку на конверті, в якому апеляційна скарга надійшла до місцевого господарського суду.

Отже, апелянт звернувся з апеляційною скаргою до господарського суду Полтавської області 03.10.2019р., тобто, після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду від 16.09.2019р., апелянт посилається на те, що копію повного тексту ухвали ним було отримано лише 23.09.2019р., у зв`язку із чим скаржнику був необхідний додатковий час для підготовки та направлення апеляційної скарги.

Суддя-доповідач зазначає, що практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції") від 16.12.1992 року).

Розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 129 Конституції України, суддя-доповідач вважає, що строк апелянтом пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Разом з тим, з урахуванням, тих обставин, що апелянтом до апеляційної скарги не було додано доказів на підтвердження сплати судового збору, суддя-доповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення.

Керуючись ст. 174, ст. 234, ст. 258, ст. ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" Ірклієнко Ю.П. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.09.2019р. у справі №917/373/18 залишити без руху.

2. Публічному акціонерному товариству "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" Ірклієнко Ю.П. усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.В. Плахов