ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р. Справа № 925/186/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Суліма В.В.

Пашкіної С.А.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 р.

у справі № 925/186/19 (суддя - Грачов В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Азот"

до Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Публічне акціонерне товариство "Азот" звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" про визнання недійсним Типового договору розподілу природного газу від 01.04.2017 р. з моменту його укладення.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 р. відкрито провадження у справі № 925/186/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У процесі розгляду даної справи 20.06.2019 р. від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій Публічне акціонерне товариство "Азот" просило суд:

- визнати недійсним Типовий договір розподілу природного газу від 01.04.2017 р. з моменту його укладення;

- стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 420197563,94 грн за період з 01.04.2017 р. по 20.05.2019 р. за Типовим договором розподілу природного газу від 01.04.2017 р.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 р. у справі № 925/186/19, зокрема, заяву Публічного акціонерного товариства "Азот" про збільшення розміру позовних вимог повернуто заявникові без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки Публічним акціонерним товариством "Азот" всупереч вимог ч. 3 ст. 163, п. 2 ч. 1 ст. 164 та п. 6 ч. 1 ст. 170 ГПК України до заяви про збільшення розміру позовних вимог не додано документа, який підтверджує сплату судового збору, така заява підлягає поверненню заявникові.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Азот" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що оскільки заява про збільшення розміру позовних вимог є за своєю суттю позовною заявою, оскільки містить остаточні позовні вимоги, до вказаної заяви необхідно було застосувати приписи ч. ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України, а саме залишити її без руху та надати Публічному акціонерному товариству "Азот" строк на усунення недоліків.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот" у справі № 925/186/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 р. позивачу поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Азот" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 р., розгляд справи вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) у порядку ч. 2 ст. 271 ГПК України, а також встановлено Публічному акціонерному товариству "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

До суду 05.08.2019 р. від відповідача у строк, встановлений ухвалою від 22.07.2019 р., надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" заперечує стосовно доводів скарги позивача, просить суд залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 р. - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як убачається з матеріалів даної справи та вже було зазначено, до суду першої інстанції 20.06.2019 р. на стадії підготовчого провадження від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій Публічне акціонерне товариство "Азот", окрім вже заявленої вимоги, просило суд також стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 420197563,94 грн за період з 01.04.2017 р. по 20.05.2019 р. за Типовим договором розподілу природного газу від 01.04.2017 р.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За приписами ч. 3 ст. 163 ГПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення).

З аналізу ч. 3 ст. 163 ГПК України та п. 6 ч. 1 ст. 170 ГПК України у їх сукупності доцільно зробити висновок, що до заяви про збільшення розміру позовних вимог необхідно додати доказ сплати (доплати) судового збору за її подання.

При цьому, як передбачено ч. 4 ст. 170 ГПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявникові без розгляду.

Відтак, місцевий господарський суд, встановивши, що до заяви Публічного акціонерного товариства "Азот" про збільшення розміру позовних вимог не додано доказів сплати судового збору, а отже, позивачем не дотримано вищевказаних приписів процесуального закону, правомірно повернув її заявнику на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

У поданій апеляційній скарзі позивач вказує на те, що оскільки заява про збільшення розміру позовних вимог є за своєю суттю позовною заявою, до вказаної заяви необхідно було застосувати приписи ч. ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України, а саме залишити її без руху та надати Публічному акціонерному товариству "Азот" строк на усунення недоліків шляхом сплати судового збору.

Однак, апеляційний суд вважає такі аргументи скаржника необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Натомість, частиною 1 статті 169 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Отже, процесуальним законом визначено вичерпний перелік заяв по суті справи, до якого не віднесено заяви про збільшення розміру позовних вимог. Тому, заява про збільшення розміру позовних вимог є за своєю суттю заявою з процесуальних питань.

Отже, приписи ч. ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України в частині залишення позовної заяви без руху не можуть бути застосовані до заяви з процесуальних питань, а у даному випадку, до заяви Публічного акціонерного товариства "Азот" про збільшення розміру позовних вимог.

Натомість, вимоги до заяви з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені вже згаданою статтею 170 ГПК України. Наслідком недотримання заявником вимог до будь-якої письмової заяви з процесуальних питань є виключно повернення такої заяви заявникові без розгляду, що було зроблено судом в оскаржуваній ухвалі.

Отже, вищенаведені доводи апеляційної скарги позивача спростовуються зазначеними висновками апеляційного суду.

Таким чином, судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали дотримано вимоги процесуального законодавства та правомірно повернуто Публічному акціонерному товариству "Азот" заяву про збільшення розміру позовних вимог з підстави відсутності доказів сплати судового збору за її подання.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 р. у справі № 925/186/19 в оскаржуваній частині.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.06.2019 р. у справі № 925/186/19 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Азот".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду впродовж двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 10.10.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Сулім

С.А. Пашкіна