ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

08.10.2019 Справа № 917/918/19

за позовною заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до Садівничого товариства "Учитель-3", 39321, Полтавська область, Новосанжарський район, с. Писарівка

про визнання незаконним/недійсним та скасування рішення

Суддя : Мацко О.С.

Секретар судового засідання : Дяченко Д.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: відсутні

Обставини справи: розглядається позовна заява ОСОБА_1 до Садівничого товариства "Учитель-3" про визнання незаконним/недійсним та скасування рішення засідання загальних зборів членів та уповноважених членів Садівничого товариства "Учитель-3", оформленого протоколом № 1 від 06.05.2017 р.

Ухвалою від 17.09.2019р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 01.10.2019р.; 01.10.2019р. у засіданні оголошено перерву до 08.10.2019р. до 11-30 год, про що представники сторін повідомлені під розписку (арк.справи 108).

У судове засідання 08.10.2019р. з`явився позивач. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягає; відповідач проти позову заперечує як по суті (відзив на позов від 10.07.2019р.), так і з підстав непідвідомчості даного спору господарському суду (клопотання про закриття провадження у справі від 07.10.2019р.).

Суд, вирішуючи клопотання відповідача про закриття провадження у справі, дослідив наявний у справі Статут відповідача та дійшов до наступних висновків:

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, організаційно-правова форма відповідача: садівниче товариство. Згідно ст.83 ГПК України, юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві.

Згідно Статуту садівничого товариства "Учитель-3", затвердженого рішенням загальних зборів членів товариства протоколом №2 від 24.09.2016р., садівниче товариство "Учитель-3" є добровільним об`єднанням громадян, яке створене та зареєстроване на підставі Закону України "Про об`єднання громадян" і у своїй діяльності керується Конституцією України, Земельним кодексом України, Податковим кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законодавчими актами України та даним Статутом і не передбачає одержання прибутків. Діяльність товариства базується на принципах добровільності, майновій взаємодопомозі, самоокупності та самоврядування. Садівниче товариство є юридичною особою, має баланс, розрахунковий та інші рахунки у банках, власну печатку, бланки з реквізитами. Садівниче товариство створене для задоволення споживчих потреб та захисту законних прав та інтересів його членів на земельній ділянці 24,0 га.

До земель садівничого товариства належать:

- землі, що знаходяться у користуванні його членів на правах приватної власності;

- землі, що надані членам у постійне користування;

- землі, що надані його членам у тимчасове користування рішенням зборів або згідно договору оренди (п.2.2 Статуту).

Всі роботи на земельних ділянках виконуються працею членів товариства та їх сімей, за виключенням робіт, для виконання яких потрібні послуги фахівців. Основні завдання та види діяльності товариства визначені у п.2.5 Статуту, серед яких: організація позаміського відпочинку і оздоровлення членів товариства та їх сімей, ведення садівництва та городництва, утримання та збереження спільного майна товариства, створення і розвиток інфраструктури для нормального сезонного проживання членів і т.д.

Що стосується порядку управління товариством: п.3.4 Статуту передбачено, що усі члени товариства мають однакові права на управління його діяльністю; вищим органом управління є загальні збори, а у період між їх скликаннями - правління, як виконавчий орган товариства (порядок утворення і діяльності керівних органів та їх повноваження - розд.6 Статуту).

Джерелами формування майна та коштів товариства є: членські внески, благодійні внески, кредити та інші джерела , не заборонені законодавством (п.5.1 Статуту. При цьому доходи (прибутки) садівничого товариства використовуються виключно для фінансування видатків на утримання садівничого товариства, реалізації мети (цілей, завдань, напрямків діяльності). Садівничому товариству забороняється розподіляти прибутки (доходи) або їх частину серед членів садівничого товариства, працівників (окрім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління чи пов`язаних з ними осіб. У садівничому товаристві передбачено передачу активів садівничого товариства одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у разі її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення) - п.5.5, 5.6 Статуту.

Порядок ліквідації та реорганізації товариства визначено розд.8 Статуту, яким, серед іншого, встановлено таке: у разі ліквідації неприбуткової організації, її активи повинні бути передані іншій неприбутковій організації відповідного виду, або зараховані до доходу бюджету.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Під час визначення підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 3 статті 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

З огляду на наведені положення статті 167, 55 Господарського кодексу України корпоративні права характеризуються такими ознаками: 1) особа має частку у статутному капіталі господарської організації; 2) особа має права на участь в управлінні господарською організацією, 3) має право на отримання певної частини прибутку (дивідендів) господарської організації.

Однак, відповідно до наведених вище положень Статуту (п.2.1, 2.2), відповідач юридична особа, створена в результаті добровільного об`єднання членами - власниками, постійними користувачами, орендарями земельних ділянок, які належать до земель садівничого товариства, для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання, збереження і використання спільного майна, сприяння добросусідству у використанні земельних ділянок, тощо.

Відповідно до частини 1 статті 85 Цивільного кодексу України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Відповідно до проаналізованих вище положень статуту, садівниче товариство є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Слід зазначити, що Статутом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Білий лебідь-2016" частку співвласників у статутному капіталі (майні) об`єднання не визначено.

Більше того, Статутом чітко встановлено заборону розподіляти прибутки (доходи) або їх частину серед членів садівничого товариства та передбачено передачу активів садівничого товариства одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у разі її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення) - п.5.5, 5.6 Статуту, розд.8 Статуту.

Таким чином, члени садівничого товариства не є носіями корпоративних прав, а відносини між ними та товариством не є корпоративними, виходячи з положень ст.167 ГК України. Відповідно, спір у даній справі між фізичною особою та товариством не є корпоративним та враховуючи положення статті 20 Господарського процесуального кодексу України, не відноситься до юрисдикції господарських судів. При цьому судом враховано позицію ВС у складі КГС від 28.01.2018р. у справі №925/1321/16. ВС не відступав від цієї позиції ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 р. в справі № 462/2646/17 та Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13.03.2019 р. в справі № 127/14625/16 прийняті у справах з іншим предметом позову, відтак суди не досліджували питання законності проведення установчих зборів).

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частин 2, 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З огляду на те, що спір у даній справі не є корпоративним, не є спором, що виник з господарських правовідносин та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а суб`єктний склад учасників даної справи відповідає положенням частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, то розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загальних судів та має здійснюватись в порядку цивільного судочинства. Той факт, що позивач вже звертався з позовом до місцевого загального суду, у якому, серед інших, ставив і вимогу про визнання незаконним/недійсним та скасування рішення засідання загальних зборів членів та уповноважених членів Садівничого товариства "Учитель-3", оформленого протоколом № 1 від 06.05.2017 р., не впливає на висновок суду, адже позов у справі №542/1864/17 ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області було залишено без розгляду (що не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду).

Вказане є підставою для закриття провадження у справі у відповідності до п. 1 ч.1ст. 231 ГПК України.

Керуючись ст.ст.231, 234 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі.

2. Повернути з державного бюджету України позивачу - гр. ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 19121,00 грн. судового збору, сплаченого квитанцією №9791 від 22.05.2019р., оригінал якої знаходиться у матеріалах справи.

Повна ухвала складена 09.10.2019р.

Ухвала набирає законної сили 08.10.2019р. та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч.5 ст.231, ст..ст.235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Мацко О.С.