ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 справа № 914/1306/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З., за участю секретаря судового засідання Муравець О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація», м.Львів;

про: стягнення 365 538,26 грн. боргу, 21 336,44 грн. пені, 3 290,49 грн. інфляційних нарахувань та 4 123,78 грн 3% річних,

Представники:

від позивача: Трофимчук О.В. дов. №б/н від 14.06.2019 року;

від відповідача: не з`явився.

Обставини справи.

08.07.2019 р. Львівське міське комунальне підприємство Львівтеплоенерго звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація» про стягнення 365 538,26 грн боргу, 21336,44 грн пені, 3 290,49 грн. інфляційних нарахувань та 4 123,78 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 11.07.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.08.2019 року.

В підготовче засідання 05.08.2019 р. представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

18.07.2019 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з Відповідача на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за теплову енергію за період з 01.09.2018р. по 30.04.2019року в розмірі 365 538,26грн., пеню - 21 336,44грн. та стягнути з Відповідача на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» інфляційні нарахування 2 336,57грн., 3% річних в сумі 710,10грн. та сплачений судовий збір в сумі 5848,82грн., яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. №1997/19.

26.07.2019 року представником позивача подано клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№ 30500/19.

В підготовче засідання 05.08.2019 р. відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.(докази містяться в матеріалах справи)

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 05.08.2019 року, прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх.№1970/19 від 18.07.2019р.) і розгляд даної справи здійснюється з її урахуванням та підготовче засідання відкладено на 11.09.2019 року.

У підготовче судове засідання 11.09.2019 року представник позивача з`явився.

У підготовче засідання 11.09.2019 р. відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.(докази містяться в матеріалах справи)

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 11.09.2019 року суд закрив підготовче провадження у справі № 914/1306/19 та призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні на 23.09.2019 р.

В судове засідання 23.09.2019 р. з`явився представник позивача.

В судове засідання 23.09.2019 р. відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 23.09.2019 року, розгляд справи по суті відкладено на 02.10.2019 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача.

Відповідачу скерована від 23.09.2019 року ухвала виклик в судове засідання на 02.10.2019 року.

В судове засідання 02.10.2019 р. з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задоволити з підстав наведених в позовній заяві та матеріалах справи.

В судове засідання 02.10.2019 р. відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Ухвали суду були надіслані за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштові відправлення повернулися до суду з відміткою органу зв`язку про причини невручення: за закінченням терміну зберігання.(докази містяться в матеріалах справи)

При цьому суд враховує, що у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Суд приймає до уваги, що застосовуючи частину 2 статті 11 ГПК України, норми статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи, частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що з правом особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про усі судові засідання та при цьому - на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідачем, у свою чергу, не повідомлено про причини неявки в судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У судовому засіданні 02.10.2019 р., відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем умов договору № 4219/Ф від 02.11.2007 р. про постачання теплової енергії в гарячій воді, а також нормами ст.ст. 509, 526, 530, 538, 610, 611, 625 ЦК України, ст. 232 ГК України, Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Зокрема зазначає, що відповідач неналежним чином виконував договірні зобов`язання щодо оплати отриманої теплової енергії, внаслідок чого за період з 01.09.2018 р. до 30.04.2019 р. утворилася основна заборгованість з оплати послуги в розмірі 365 538,26 грн. Також за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію по договору, позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 21 336,44 грн., три відсотки річних в розмірі 710,10 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 336,57 грн., із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог № 1970/19 від 18.07.2019 року. Також просить стягнути судовий збір в сумі 5 848,82 грн з відповідача на користь позивача.

Заперечення відповідача проти позову.

Відповідач в жодне з судових засідань не забезпечив явки свого представника, відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав, не скористався своїм процесуальним правом, як відповідач у даній справі.

Обставини справи встановлені судом.

02.11.2007 року між Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівавтокомплектація» був укладений договір №4219/Ф про постачання теплової енергії в гарячій воді.

У відповідності до умов п.1 Договору Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

Відповідно до п.6.3 згаданого договору Споживач зобов`язаний до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує вартість фактично спожитої теплової енергії в розрахунковому періоді якщо тариф на теплову енергію є одноставковим.

Споживач до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує вартість фактично спожитої теплової енергії на щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження, яка визначається як 1/12 величини річної плати за приєднане теплове навантаження якщо тариф на теплову енергію є двоставковим.

Як зазначає позивач, відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, а відтак станом на час звернення в суд з позовом за період з 01.09.2018р. по 30.04.2019р. утворилась основна заборгованість з оплати послуги в розмірі 365538,26грн., оскільки оплата проводилась не в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості до позовної заяви.

Пунктом 7.2.3 Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію Споживач сплачує Теплопостачальній організації пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Розмір пені складає 21 336,44 грн., згідно розрахунку, який подав позивач до позовної заяви.

18.07.2019 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з Відповідача на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за теплову енергію за період з 01.09.2018р. по 30.04.2019року в розмірі 365 538,26грн., пеню - 21 336,44грн. та стягнути з Відповідача на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» інфляційні нарахування 2 336,57грн., 3% річних в сумі 710,10грн. та сплачений судовий збір в сумі 5848,82грн., яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. №1997/19, яку прийнято судом до розгляду та розгляд справи проводиться із її врахуванням.

Отже, Відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно сплачував за послугу, внаслідок чого виникла заборгованість і відповідно до розрахунку здійсненого позивачем заборгованість Відповідача становить: за період з 01.09.2018р. по 30.04.2019 року основний борг - 365 538,26грн., інфляційні нарахування - 2336,57грн., пеня - 21 336,44 грн. та 3% річних - 710,10грн. Разом сума заборгованості складає: 389 921,37грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з огляду на таке.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, між сторонами виникли цивільно-правові відносини щодо постачання теплової енергії на підставі укладеного договору.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02 листопада 2007 року між Львівським міським комунальним підприємством Львівтеплоенерго (енергопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю Львівавтокомплектація (споживач) укладено договір № 4219/ф про постачання теплової енергії в гарячій воді з додатками та 30.08.2018 року між цими ж сторонами укладено додаткову угоду до даного договору із відповідними додатками, що є невід`ємною частиною Договору від 02.11.2007 року № 4219/Ф. (далі Договір).

Відповідно до норм ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний, зокрема оплатити прийняту енергію.

Відповідно до розділу 1 Договору енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається споживачу в обсягах, згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року згідно графіка, затвердженого органами місцевої влади (п.2.1. договору).

Згідно із п.п.10.1, 10.4 договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.10.2008р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Згідно із п.6.3. договору споживач до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує енергопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії в розрахунковому періоді, якщо тариф на теплову енергію є одноставковим. Споживач до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує енергопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження, яка визначається як 1/12 величини річної плати за приєднане теплове навантаження, якщо тариф на теплову енергію є двоставковим.

На виконання договірних зобов`язань позивачем надано послуги з постачання теплової енергії. Позивачем виставлено відповідні рахунки на оплату послуг теплопостачання (теплову енергію та теплове навантаження) за період з вересня 2018 року до квітня 2019 року включно. Факт постачання позивачем відповідачу теплової енергії в гарячій воді в опалювальному сезоні 2017/2018 р.р. у приміщеннях гуртожитку за адресою вул. Наукова, буд. АДРЕСА_1 у АДРЕСА_2 . Львові підтверджується також Актом про включення з 27.10.2017 р. системи теплоспоживання у вказаному будинку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як стверджує позивач та в матеріалах справи відсутні докази протилежного, відповідачем не виконано договірних зобов`язань щодо оплати наданих послуг теплопостачання за спірний період. Докази погашення заборгованості за вказаний період за договором відсутні. Протилежного відповідачем суду не доведено.

Таким чином, основна заборгованість в розмірі 365 538,26 грн. за надані послуги теплопостачання за період з вересня 2018 року по квітень 2019 року включно, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, а повна вимога в цій частині до задоволення.

Невиконання/несвоєчасне виконання грошових зобов`язань щодо розрахунків за теплову енергію стало підставою для нарахування пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

В силу положень ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за прострочення оплати наданих за спірний період (01.09.2018 р. - 30.04.2019 р.) послуг з теплопостачання позивачем нараховано згідно доданих розрахунків у справі до стягнення з відповідача за період з 26.10.2018 р. до 30.04.2019 р. 710,10 грн. 3 відсотки річних, 21 336,44 грн. пені та з 01.11.2018 р. до 30.04.2019 р. грн. 2336,57 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.2.3. Договору за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію споживач сплачує енергопостачальній організації пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Щодо проведеного розрахунку інфляційних втрат, а саме за період з 01.11.2018 р. до 30.04.2019 р. грн. позивач зазначає до стягнення суму 2336,57 грн., хоча при перевірці правильності даного розрахунку сума інфляційних втрат становить 2336,58 грн. (50,48+28,85+443,04+328,81+894,49+590,91=2336,58 грн). Однак, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 2336,57 грн з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позовних вимог.

Суд зазначає, що при нарахуванні трьох відсотків річних та пені на суму заборгованості за період з 26.10.2018 р. до 30.04.2019 р. включно, позивачем невірно визначено кількість днів прострочення.

Судом проведено перевірку правильності здійснених позивачем цих нарахувань та встановлено, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 21 145,95 грн. пені та 704,72 грн. - 3 % річних. А відтак позовні вимоги підлягають до задоволення в цій частині частково.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача 365 538,26 грн. основної заборгованості за послуги теплопостачання, 21 145,95 грн. - пені, 704,72 грн. - 3 % річних та 2336,57 грн. - інфляційних втрат, а всього 389 725,50 грн.

В задоволені решти позовних вимог щодо стягнення 190,49 грн - пені та 5,38 грн - 3 відсотків річних, суд відмовляє, так як такі нараховані позивачем до стягнення за зазначений період безпідставно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 5845,88 грн. судового збору, а решта судового збору залишається за позивачем.

Керуючись статтями 10,12,20,73, 76,79,123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 214, 326, 327 ГПК України, суд , -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Львівавтокомплектація (79026, м.Львів, вул. Стрийська,45, ідентифікаційний код 33982081) на користь Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго (79040, м. Львів, вул. Д.Апостола,1, ) 365 538,26 грн. основної заборгованості, 21 145,95 грн. - пені, 704,72 грн. - 3 % річних, 2 336,57 грн. - інфляційних втрат та 5845,88 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 11.10.2019 р.

Суддя Долінська О.З.