ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

09 жовтня 2019 року Справа № 915/2056/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.

заяву №б/н від 30.09.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна, 01103, м.Київ, вул.Михайла Бойчука, 28

до відповідача: Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м.Київ, проспект Перемоги, 14) в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, 54020, м.Миколаїв, вул.Заводська, 23

про: зобов`язання вчинити певні дії.

Товариство з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н від 30.09.2019 в якій просить суд зобов`язати Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України виконати умови Договору підряду №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, укладеного між ДП АМПУ та ТОВ Гідробуд Україна, а саме: забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна допуск на територію морського порту Миколаїв для будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул.Заводській, 23 у Заводському районі м.Миколаєва на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86, виданого Державною архітектурно будівельною інспекцією України.

В обґрунтування позовних вимог зазначає що 27.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна та Державним підприємством Адміністрація морських портів України за результатами процедури публічної закупівлі було укладено договір підряду №196-В-МИФ-17 щодо будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул.Заводській, 23. ТОВ Гідробуд Україна 27.08.2018 приступило до виконання робіт. Листом 13.09.2019 замовник повідомив, що рішенням Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Миколаївській області від 26.07.2019 №19 анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 № ІУ 86 на об`єкт будівництва Будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул.Заводській, 23 у Заводському районі м.Миколаєва. Вказує, що у зв`язку з цим, у подальшому замовник заборонив виконувати роботи щодо будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул.Заводській, 23 у Заводському районі м.Миколаєва, хоча акт про зупинення робіт відсутній і підряднику не надавався.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.10.2019 позовну заяву №б/н від 30.09.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна залишено без руху.

Разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову в якій просить суд:

- вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України до набрання законної сили судовим рішенням у цій справ вчиняти дії по не допуску ТОВ Гідробуд Україна (підрядника) до виконання робіт по Договору №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, укладеного між ДП АМПУ та ТОВ Гідробуд Україна, на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86, виданого Державною архітектурно будівельною інспекцією України;

- вжити заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі сприяти ТОВ Гідробуд Україна (підрядника) у виконанні робіт по Договору №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, укладеного між ДП АМПУ та ТОВ Гідробуд Україна та допустити ТОВ Гідробуд Україна до виконання робіт по Договору №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86, виданого Державною архітектурно будівельною інспекцією України.

В обґрунтування заяви зазначає що 27.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна та Державним підприємством Адміністрація морських портів України за результатами процедури публічної закупівлі було укладено договір підряду №196-В-МИФ-17 щодо будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул.Заводській, 23. ТОВ Гідробуд Україна 27.08.2018 приступило до виконання робіт. Листом 13.09.2019 замовник повідомив, що рішенням Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Миколаївській області від 26.07.2019 №19 анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 № ІУ 86 на об`єкт будівництва Будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул.Заводська, 23 у Заводському районі м.Миколаєва. Вказує, що у зв`язку з цим, у подальшому замовник заборонив виконувати роботи щодо будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул.Заводській, 23 у Заводському районі м.Миколаєва, хоча акт про зупинення робіт відсутній і підряднику не надавався. ТОВ Гідробуд Україна вважає вказані дії відповідача такими, що суперечать умовам Договору №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 та створюють перешкоди у виконанні підрядником своїх зобов`язань щодо будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській, 23 у Заводському районі м.Миколаєва. Вказує, що замовник з вересня 2019 року відмовляє підряднику у допуску працівників до роботи та не узгоджує подальші строки проведення робіт, в той же час акт про зупинення робіт відсутній. Відсутність акта про зупинення робіт та дії по не допуску підрядника до виконання робіт, унеможливлюють виконання договору підрядником у встановлені строки. Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може зумовити виникнення інших спорів, тому для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль шляхом вирішення нових судових процесів, що потягне за собою матеріальні витрати. Зазначає, що виконання рішення суду може істотно ускладнитись і не буде досягнуто ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно ч.4 ст.140 ГПК України, у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.10.2019 розгляд заяви призначено на 09 жовтня 2019 року.

Заявник та відповідач в судове засідання не з`явились.

Заявник на виконання ухвали суду від 02.10.2019 доказів не надав.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд ухвалив відмовити у задоволенні заяви з огляду на наступне.

У відповідності до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.137 ГПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином, із змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, в тому числі:

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, згідно ч.11 ст. 137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.06.2019 у справі № 911/364/19.

Предметом позову є вимога про зобов`язання відповідача виконати умови Договору підряду №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, укладеного між ДП АМПУ та ТОВ Гідробуд Україна, а саме: забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна допуск на територію морського порту Миколаїв для будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул.Заводській, 23 у Заводському районі м.Миколаєва на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86, виданого Державною архітектурно будівельною інспекцією України та в заяві про забезпечення позову позивач просить заборонити відповідачу вчиняти дії по не допуску ТОВ Гідробуд Україна до виконання робіт по Договору №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, укладеного між ДП АМПУ та ТОВ Гідробуд Україна, на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86, виданого Державною архітектурно будівельною інспекцією України та зобов`язати відповідача сприяти ТОВ «Гідробуд Україна» у виконанні робіт по Договору №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, укладеного між ДП АМПУ та ТОВ Гідробуд Україна та допустити ТОВ Гідробуд Україна до виконання робіт по Договору №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86, виданого Державною архітектурно будівельною інспекцією України, що фактично є вирішенням по суті спору про зобов`язання відповідача виконати умови Договору підряду №196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, а саме: забезпечити Товариству з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна допуск на територію морського порту Миколаїв для будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул.Заводській, 23 у Заводському районі м.Миколаєва на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 №ІУ 86, виданого Державною архітектурно будівельною інспекцією України, що прямо заборонено відповідно до ч. 11 ст. 137 ГПК України.

Забезпечення позову не є засобом уникнення будь-яких негативних наслідків для особи, яка звертається з позовом. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви №б/н від 30.09.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна про забезпечення позову.

Відмова у задоволенні заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 138, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви №б/н від 30.09.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю Гідробуд Україна про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала суду, набирає законної сили у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена у відповідності п.4 ч.1 ст.255 ГПК України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.О. Семенчук