ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року Справа № 923/504/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ),

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" (м. Херсон),

про стягнення 23 155 237 грн. 43 коп.,

за участю представників:

позивача: Піун С.П., адвокат;

відповідача: Предместнікова Д.О., адвокат; Голубєва С.В. керівник;

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 05.06.2018 звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз" 23 155 237 грн. 43 коп., у тому числі: пеню у розмірі 11 194 540 грн. 44 коп., три проценти річних у розмірі 2 568 770 грн. 01 коп., інфляційні втрати у розмірі 9 391 926 грн. 98 коп., у зв`язку з невиконанням умов договору (простроченням виконання основного грошового зобов`язання) за укладеним сторонами 06.04.2017 р. договором № 17-252-Н купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.18 справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 06.06.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 923/504/18. Розгляд справи, за правилами загального позовного провадження, призначено у підготовчому судовому засіданні 26.06.2018 року о 14.00 годині.

У зв`язку з відрядженням судді, ухвалою у справі від 15.06.18 перенесено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 13.07.2018 року.

Ухвалою у справі від 13.07.18, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання, підготовче засідання відкладено до 14.00 години 02.08.18.

Ухвалою від 02.08.19 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі № 910/9094/18, яка розглядається господарським судом міста Києва.

Ухвалою від 01.08.19 провадження у справі поновлено, підготовче судове засідання призначено на 14 годину 00 хвилин 20.08.19.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 20.08.19, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 03.09.19 об 11 годині 30 хвилин.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 03.09.19 до 11 години 30 хвилин 01.10.19.

У судовому засіданні 01.10.19 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Позивач у позовній заяві та відповіді на відзив посилається на наступні обставини:

на виконання умов укладеного сторонами Договору № 17-252-Н купівлі-продажу природного газу від 06.04.2017, Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 242 526 762,15 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу;

відповідно до умов пункту 6.1 зазначеного Договору оплата за газ здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу;

як стверджує Позивач, оплату за переданий газ Відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у строк визначений Договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 6.1 Договору;

пунктом 7.2 зазначеного Договору визначено, що у разі невиконання Відповідачем п. 6.1 Договору, останній сплачує Позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу;

з урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу Відповідача перед Позивачем за вказаним Договором, розмір нарахованої пені за неналежне виконання Відповідачем умов Договору складає 11 194 540,44 грн. згідно детального розрахунку Позивача;

оскільки Відповідачем не виконані умови вказаного вище Договору щодо оплати отриманого природного газу, він, на думку Позивача, зобов`язаний сплатити на користь Позивача три проценти річних від простроченої суми, а також суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, відповідно до приписів частини 2 ст. 625 ЦК України;

загальний розмір нарахованих 3% річних від основного боргу складає 2 568 770,01 грн., згідно детального розрахунку Позивача;

у відповіді на відзив Позивач посилається на умови пункту 6.1 зазначеного Договору, відповідно до якого сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови КМУ № 20 від 11.01.05 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження СПР не підпише його у зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк;

як зазначає Позивач у відповіді на відзив, сума, яка була сплачена Відповідачем на підставі Спільних протокольних рішень, складала 183 126 642,19 грн., а як вбачається з Договору купівлі-продажу газу, актів приймання-передачі газу, сальдо по рахунку загальна сума поставленого природного газу складала 242 526 762,15 грн.

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти аргументів відповідача, викладених у відзиві та запереченнях.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях посилається на наступні обставини:

розрахунки за отриманий природний газ проводились не лише відповідно до Договору, але і відповідно до підписаних сторонами по даній справі, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Херсонській області, Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, предметом яких є організація проведення Сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.05 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій»;

з боку держави компенсація та відшкодування витрат по призначеним пільгам та субсидіям проводилася несвоєчасно та не у повному обсязі, що підтверджується Довідками щодо заборгованості;

ТОВ «Херсонрегіонгаз» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.05 та спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання свої зобов`язання виконало, що підтверджується: платіжним дорученням від 18.12.2017 № 6 на суму 30 161 157,77 грн.; платіжним дорученням від 18.12.2017 № 4 на суму 25 398 867,00 грн.; платіжним дорученням від 18.12.2017 № 5 на суму 23 811 438,00 грн.; платіжним дорученням від 31.01.2018 № 2 на суму 22 261 846,35 грн.;

підписавши спільні протокольні рішення, та виконавши їх умови, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за отриманий відповідно до Договору природний газ;

незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови;

як стверджує Відповідач, для застосування санкцій, передбачених договором та наслідків за порушення грошового зобов`язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, за зобов`язаннями, які компенсує держава, необхідно щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених сторонами Спільними протокольними рішеннями, така зміна порядку і строку проведення розрахунків за природний газ стосується виключно тієї заборгованості, яка була предметом укладених спільних протокольних рішень;

оскільки Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних витрат, нарахованих за порушення Відповідачем умов Договору, з врахування сум, сплачених згідно спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, якими змінено порядок і строки проведення розрахунків, Відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог про стягнення штрафних санкцій відсутні.

Представник відповідача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів позивача, викладених у позові та відповіді на відзив.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

05.06.18 позов;

10.07.18 відповідь на відзив;

01.10.19 письмова заява про долучення оновленого розрахунку суми позову.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

22.06.18 відзив;

13.07.18 письмове клопотання про відкладення підготовчого засідання;

30.07.18 письмове клопотання про зупинення розгляду справи;

02.07.19 письмове клопотання про поновлення провадження у справі;

19.08.19 заперечення;

20.08.19 письмове клопотання про долучення доказів;

30.09.19 письмові пояснення.

Заслухавши вступне та заключне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2015 ТОВ «Херсонрегіонгаз» отримало ліцензію АЕ № 299059 на постачання природного газу за регульованим тарифом на території Херсонської області. Також, відповідно до Положення затвердженого постановою КМУ №758 від 01.10.2015 покладено спеціальні обов`язки, щодо постачання природного газу побутовим споживачам не вище граничних роздрібних цін. На виконання вимог абзацу 9 п. 24 Розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКГГ № 2496 від 30.09.2015 та відповідно до постанови КМУ № 247 від 26.03.2008 Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ Відповідач відкрив в уповноваженому державному банку рахунок зі спеціальним режимом використання коштів, що надходили як оплата за газ за категорією споживання населення. Слід зауважити, що кошти, на даному рахунку розподілялися згідно Алгоритму розподілу коштів, затвердженого постановою НКРЕ № 1000 від 02.08.2012.

Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі за текстом рішення - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» (надалі за текстом рішення - Відповідач) 06.04.2017 укладено договір № 17-252-Н купівлі-продажу природного газу (надалі за текстом рішення - Договір).

На виконання умов Договору Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 242 526 762,15 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, що надані згідно додатку 5 до цього позову.

Відповідно до пункту 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови КМУ № 20 від 11.01.05 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження СПР не підпише його у зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі невиконання Відповідачем п. 6.1 Договору, Відповідач сплачує Позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу.

Розмір нарахованої Позивачем пені за неналежне виконання Відповідачем умов Договору складає 11 194 540,44 грн.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Загальний розмір нарахованих Позивачем 3% річних від основного боргу складає 2 568 770,01 грн.

Сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, за розрахунком Позивача, складає 9 391926,98 грн.

Разом з тим, Позивачем не враховано, що розрахунки за отриманий природний газ проводились не лише відповідно до умов Договору, але і відповідно до підписаних сторонами по даній справі та Головним управлінням Державної казначейської служби України у Херсонській області, Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України. Предметом даних протокольних рішень є організація проведення Сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.05 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Сторонами по справі було підписано:

15.12.2017 спільне протокольне рішення № 4351 про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови КМУ від 11.01.2005 № 20 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України на суму 25 398 867,00 грн.

15.12.2017 спільне протокольне рішення № 4352 про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови КМУ від 11.01.2005 № 20 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України на суму 23 811 438,00 грн.

15.12.2017 спільне протокольне рішення № 4353 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету на суму 30 161 157,77 грн.

Пунктом 2 Договору наведених спільних протокольних рішень було визначено порядок проведення взаєморозрахунків, зокрема в п.п. 2.5. зазначено, що Сторона 3 (Відповідач у даній справі) перераховує Стороні останній (Позивач) кошти з наступним записом в графі «Призначення платежу»: «Постанова Уряду від 11.01.05 № 20, та номер спільного протокольного рішення, за природний газ 2017 року, договір від 06.04.2017 № 17-252-Н, у тому числі ПДВ.»

Пунктом 3 Договору наведених спільних протокольних рішень було визначено зобов`язання сторін, у тому числі і забезпечити проведення розрахунків відповідно до спільного протокольного рішення.

Пунктом 4 Договору Сторони, що підписали спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Уряду від 11.01.05 № 20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов`язань за цим спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України.

ТОВ «Херсонрегіонгаз» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.05 та спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання свої зобов`язання виконало, що підтверджується:

- платіжним дорученням від 18.12.2017 № 6 на суму 30 161 157,77 грн.;

- платіжним дорученням від 18.12.2017 № 4 на суму 25 398 867,00 грн.;

- платіжним дорученням від 18.12.2017 № 5 на суму 23 811 438,00 грн.;

- платіжним дорученням від 31.01.2018 № 2 на суму 22 261 846,35 грн.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

За змістом статті 625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з положеннями статті 611 ЦК України та статті 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758, на відповідача як на постачальника природного газу покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності).

Згідно з пунктом 14 зазначеного Положення постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритий в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурними підрозділами.

Для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов`язків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів. Уповноважені банки, що обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ" затверджено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, та Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ.

Відповідно до зазначеного Порядку постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу (газопостачальні підприємства), та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків (оптові продавці), відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, в порядку, визначеному Національним банком.

Газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання для виконання покладених на них спеціальних обов`язків щодо постачання та продажу природного газу. При цьому, якщо для певної категорії (групи) споживачів встановлено ціни, які відрізняються від звичайних чи ринкових цін, газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають в установах уповноваженого банку окремі поточні рахунки із спеціальним режимом використання для кожної такої категорії (групи) споживачів.

Газопостачальні підприємства і оптові продавці обумовлюють у відповідному договорі про відкриття банківського рахунка право уповноваженого банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ, без застосування платіжних вимог.

Уповноважений банк подає НКРЕКП перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями.

Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств і оптових продавців подається уповноваженим банком до НКРЕКП на затвердження та доводиться до відома Національного банку, підприємств поштового зв`язку, а також споживачів та інших учасників розрахунків шляхом опублікування в офіційному друкованому виданні Кабінету Міністрів України та розміщується на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

Газопостачальні підприємства інформують упродовж 10 робочих днів від дня відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання споживачів про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Газопостачальні підприємства укладають у двомісячний строк із споживачами нові договори (додаткові угоди) із зазначенням відповідного поточного рахунка із спеціальним режимом використання для зарахування коштів за спожитий природний газ виключно на такий рахунок.

Під час укладення договорів купівлі-продажу природного газу між газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями, а також договорів постачання природного газу між газопостачальними підприємствами та споживачами визначаються умови щодо оплати за природний газ виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

У разі припинення (закінчення строку виконання) спеціальних обов`язків газопостачальних підприємств і оптових продавців газопостачальні підприємства і оптові продавці закривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання у порядку, визначеному нормативно-правовими актами Національного банку. Про закриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання уповноважений банк у дводенний строк письмово повідомляє НКРЕКП.

Згідно з положеннями частин 1 - 3 статті 12 ГК України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є: державне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз".

Таке регулювання визначено у Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

За змістом цього Порядку визначино механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється із Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо перераховуються на рахунок газопостачальної організації.

Аналогічні положення викладено у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 (далі - Порядок фінансування видатків), згідно з пунктом 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Таким чином, держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних із газопостачанням населення, яке користується субсидіями та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу (ПЕК), визначений Порядком фінансування видатків, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов`язаних із газопостачанням населення, яке користується житловими субсидіями та має пільги з оплати комунальних послуг.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами у цій частині (стосовно розміру пільг та субсидій, отриманих населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, яка приймає законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг і субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. Отже, на виконання таких законодавчих актів держава в особі відповідних державних органів приймає підзаконні нормативні акти.

Таким чином, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства.

Сторони, підписавши спільні протокольні рішення, погодилися з тим, що між ними встановлюється інший (не той, що був передбачений у договорі) порядок розрахунків.

Зазначений правовий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 924/296/18.

Таким чином, для нарахування пені на підставі пункту 7.2 договору № 17-252-Н купівлі-продажу природного газу від 06.04.2017, 3 % річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України необхідно, щоб відповідач здійснив оплату отриманих коштів поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 910/9806/16.

Підставою для стягнення пені, 3 % річних, інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання могла би бути наявність суми основного боргу, що не була предметом регулювання за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків і яка була би несвоєчасно сплачена відповідачем за рахунок «власних коштів».

Разом із тим матеріалами справи не підтверджено наявності суми боргу, яку відповідач несвоєчасно сплатив би за рахунок «власних коштів», наведений позивачем розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат не відповідає встановленим обставинам справи, а отже, немає правових підстав для застосування положень статті 611 та частини 2 статті 625 ЦК України і стягнення з відповідача вказаних у позові сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Правову позицію про відсутність підстав для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат у зв`язку із непідтвердженням позивачем наявності суми боргу, яка була б несвоєчасно сплачена покупцем природного газу за рахунок «власних коштів», наведено у постановах, ухвалених Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у справах № 918/181/18, № 918/910/15, № 902/514/18 і № 907/864/17, правовідносини в яких є подібними з правовідносинами сторін у цій справі.

Ураховуючи викладене, відповідач здійснював оплату за природний газ у порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792 "Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ", постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2516 "Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки", із дотриманням умов пунктів 6.1, 6.2 договору № 17-252-Н купівлі-продажу природного газу від 06.04.2017 та на підставі спільних протокольних рішень укладених відповідно до умов постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, а тому правові підстави для нарахування відповідачу пені, 3 % річних та інфляційних втрат відсутні.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.09.2019 у справі № 908/885/18.

За вказаних обставин аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Натомість аргументи, наведені відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову, приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду не були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку судові витрати покладаються на позивача повністю.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 11 жовтня 2019 р.

Суддя Ю.В. Гридасов