ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" жовтня 2019 р. Cправа № 910/9926/19

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Резніченко Ю.В.,

представників:

позивача - Галики О.В.,

у відсутності відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" (вул. Магнітогорська, буд. 1, м. Київ, 02094)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДХОГ" (проспект Коцюбинського, буд. 4, м. Вінниця, 21001)

про стягнення 92 928, 26 грн заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Господарським судом м. Києва на підставі ухвали від 26.07.2019 передано за підсудністю до Господарського суду Вінницької області позовні матеріали у справі №910/9926/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОШИК" (ТОВ "РОДХОГ") про стягнення 92 928, 26 грн заборгованості за договором №1209КН від 12.09.2018.

Так, Господарським судом м. Києва встановлено, що згідно витягу з ЄДРЮОФОП зазначене як відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кошик" 03.07.2019 змінило своє найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "РОДХОГ", а також зареєструвало нову адресу свого місцезнаходження: проспект Коцюбинського, буд. 4, м. Вінниця, 21001.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 22.08.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/9926/19 в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її до розгляду по суті на 17.09.2019.

04.09.2019 через канцелярію суду надійшло пояснення позивача по суті спору з урахуванням перереєстрації відповідача зі зміною найменування та місцезнаходження, відповідно до якого позивач підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДХОГ".

В судове засідання 17.09.2019 з`явився представник позивача, відповідач явки уповноваженого представника не забезпечив. Останній про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ухвалою, яка надсилалася йому рекомендованою кореспонденцією.

За результатами проведеного судового засідання 17.09.2019, у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи доказів вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідачу, суд ухвалив відкласти розгляд справи до 10.10.2019, про що постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

30.09.2019 через канцелярію суду від позивача надійшло додаткове пояснення в обґрунтування заявлених позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДХОГ".

У судове засідання 10.10.2019 з`явився представник позивача, відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався. Останній про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ухвалою суду, яку направлялася рекомендованою поштовою кореспонденцією.

Згідно відомостей з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта", адресована відповідачу ухвала суду від 17.09.2019 не вручена під час доставки , вказано "інші причини".

При цьому направлена на адресу відповідача ухвала про відкриття провадження у справі від 22.08.2019 повернута на адресу суду із відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Окрім того, ухвали Господарського суду Вінницької області у справі №910/9926/19 були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому учасники судового процесу не були позбавлені права та можливості ознайомитись із відповідними ухвалами у зазначеному Реєстрі.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу і є порушенням приписів статті 42 ГПК України, зокрема, стосовно виявлення поваги до суду та до інших учасників судового процесу; сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Крім того, неявка представника відповідача не є перешкодою для розгляду справи.

У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч.2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи здійснювався з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

В якості підстави заявлених позовних вимог позивач посилається на укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю "КОШИК" (згідно відомостей з ЄДРЮОФОП за вказаним кодом ЄДРПОУ значиться Товариство з обмеженою відповідальністю "РОДХОГ") договору №1209КН від 12.09.2018, відповідно до умов якого позивач ("Постачальник") зобов`язався поставляти, а відповідач ("Покупець") зобов`язався приймати, розміщувати в торговельній мережі, реалізовувати кінцевому покупцю (споживачу) і оплачувати продукцію ("Товар") на умовах цього договору.

При цьому, за твердженням позивача, останнім виконано умови вказаного договору, а відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання за договором №1209КН від 12.09.2018 щодо відповідної оплати, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" заявлено до стягнення 71 728, 81 грн - основного боргу, 15029, 47 грн - пені, 4719, 70 грн - інфляційних втрат та 1450, 28 грн - 3% річних.

Матеріали справи не містять ні відзиву, ні письмового пояснення з долученням відповідних доказів, в яких би відповідач вказав власну процесуальну позицію щодо поданого позову.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

12.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОШИК" (Покупець) укладено Договір №1209КН (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується поставляти, а покупець зобов`язується приймати, розміщувати у торгівельній мережі, реалізовувати кінцевому покупцеві (споживачу) та оплачувати продукцію (далі - товар) на умовах даного договору.

У п.1.2. Договору сторони стверджують, що даний договір містить елементи різних договорів (змішаний договір).

Згідно з п. 2.1 Договору ціна та асортимент товару, що поставляється Постачальником, затверджуються специфікацією товару на основі пропозиції Постачальника. Специфікація є невід`ємною частиною даного договору. Специфікація повинна містити: повне найменування товару, штрих-код, одиницю виміру, кількість в упаковці, а також вартість товару з ПДВ у національній валюті України.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що поставка товару здійснюється партіями. Підставою для поставки партії товару є замовлення, отримане від Покупця. У замовленні на поставку вказується термін і адреса поставки, найменування, штрих код, кількість та ціна товару. Замовлення товару передається Постачальнику електронною поштою, згідно реквізитів Постачальника для приймання замовлень, у форматі Excel або торговому представнику Постачальника особисто.

Приймання товару здійснюється представником Покупця за кількісними та якісними показниками, вказаними у супровідних документах (п. 2.5. Договору).

Положеннями п. 5.2 Договору на покупця покладений обов`язок здійснювати оплату товару на умовах даного договору або його додатків.

Відповідно до п. 3.1 договору Покупець здійснює оплату кожної партії Товару з відстрочкою 60 (шістдесят) календарних днів від дати поставки Товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Постачальника тільки в розрахункові дні Покупця - робочі вівторок та п`ятницю. Датою поставки товару вважається дата підписання товарної накладної представником Покупця. Датою оплати вважається день, у який сума коштів, що підлягають оплаті, списується з рахунку Покупця на розрахунковий рахунок Постачальника.

Пунктом 6.4. Договору сторони погодили, що у разі невиконання Покупцем п.3.1., за умови відсутності порушень, перерахованих в п. 3.4. з боку Постачальника, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 28.02.2019 (п. 8.1. Договору)

До Договору сторонами обопільно підписано Протокол узгодження розбіжностей від 12.09.2018, яким узгоджено редакції пунктів 2,4., 2.8., 3.4.,5.6., 5.7., 5.8., 6.4. Договору.

Як слідує з матеріалів справи, 20.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД", Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОШИК" укладено Договір №В-28 відступлення права вимоги (а.с. 59, т.1), відповідно до умов якого право вимоги за Договором №53КН від 01.03.2016, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОШИК" перейшло до Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" в сумі 73 825,28 грн.

17.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОШИК" обопільно підписано Акт зарахування зустрічних однорідних вимог (а.с. 62, т.1). Згідно п.1.3. вказаного Акту сторони підтвердили наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "КОШИК" непогашеного грошового зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" на підставі договору поставки №1209КН від 12.09.2018.

В результаті зарахування зустрічних грошових вимог, сторони встановили, що з моменту укладання вказаного Акту заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "КОШИК" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" становить 71728,81 грн.

Проте, станом на момент винесення рішення у справі відповідач доказів оплати на вказану суму суду не надав.

Несплата відповідачем наявної заборгованості за Договором слугувала підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором, з урахуванням Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 17.05.2019 не було здійснено остаточної оплати вартості поставленого позивачем товару на загальну суму 71728,81 грн.

Оскільки позивачем заявлено до стягнення основний борг в розмірі 71728,81 грн, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо суми основного боргу у вказаному розмірі.

Окрім суми боргу позивачем заявлено до стягнення 15029, 47 грн - пені, 4719, 70 грн - інфляційних втрат та 1450, 28 грн - 3% річних .

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п. 6.4. Договору сторони дійшли згоди, що у разі невиконання Покупцем п. 3.1., за умови відсутності порушень, перерахованих в п. 3.4. з боку Постачальника, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України він зобов`язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню).

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно до положень ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що останнім невірно визначено періоди нарахування заборгованості,.

Так, позивач визначив початком періоду нарахувань 20.12.2018 - дату укладення Договору уступлення права вимоги №В-28.

При цьому з наданих позивачем документів неможливо встановити залишок заборгованості на вказану дату - 20.12.2018, оскільки в даному випадку необхідно дослідити первинну бухгалтерську документацію, однак вказаної документації матеріали справи не містять. Водночас, на позивача покладено обов`язок доказування тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи з положень частин 1, 3, 4 статті 74 ГПК України, а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що об`єктивно вірною початковою датою нарахування заборгованості є 17.05.2019 - дата укладення Акту зарахування зустрічних однорідних вимог. Саме з моменту укладення даного акту сторони підтверджують наявність основного боргу в розмірі 71728,81 грн.

Суд, встановивши вірні періоди нарахування та здійснивши перерахунок пені, 3% річних, інфляційних втрат за допомогою програми "ЛІГА.ЗАКОН", дійшов наступних висновків.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені підтверджуються у розмірі 4600,47 грн. При цьому, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 15029, 47 грн, тому у стягненні 10429,00 грн пені слід відмовити.

Нарахування 3% річних підтверджується в розмірі 395,00 грн. Оскільки позивачем заявлено до стягнення 1450, 28 грн, то у стягненні 1055,28 грн - 3% річних слід відмовити.

Інфляційні втрати за встановлений період нарахувань відсутні, тому заявлені до стягнення 4719, 70 грн інфляційних втрат не підлягають до задоволення.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншим учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" "підлягають задоволенню судом частково.

Також суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "РОДХОГ" є належним відповідачем у справі, оскільки відповідно до п. 6 "Положення про Єдиний державний реєстр підприємців та організацій України" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року №118 ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. У разі перетворення юридичної особи крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код. У разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом. В інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється.

Отже, наявна заборгованість підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДХОГ", оскільки зміна найменування та місцезнаходження юридичної особи не звільняє від виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОДХОГ" (проспект Коцюбинського, буд. 4, м. Вінниця, 21001; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" (вул. Магнітогорська, буд. 1, м. Київ, 02094; ) 71728,81 грн - основного боргу, 4600,47 грн - пені, 395,00 грн - 3% річних та 1586,03 грн судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ ТРЕЙД ЦЕНТР" в частині стягнення 4719,70 грн інфляційних втрат, 1055,28 грн - 3% річних та 10429,00 грн - пені відмовити, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 334,97 грн залишити за позивачем.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 15 жовтня 2019 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Магнітогорська, буд. 1, м. Київ, 02094;

3 - відповідачу - проспект Коцюбинського, буд. 4, м. Вінниця, 21001.