ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.10.2019 Справа № 920/728/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіна Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Мудрицької С.Ю.,

Розглядається в порядку загального позовного провадження справа № 920/728/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртепло Суми" (вул. Г. Кондратьєва, буд. 127/1, приміщення 3, м. Суми, 40021),

до відповідача Відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області (бульв. Свободи, 2, смт. Миколаївка, Білопільський район, Сумська область, 41854),

про стягнення 1 195 258 грн. 60 коп. заборгованості відповідно до укладеного між сторонами договору про постачання теплової енергії № 27/03/2019 від 28.03.2019,

за участю представників сторін:

Від позивача - Жук А.С. (ордер серії ХВ № 000085 від 21.08.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4363 від 13.06.2012), ОСОБА_1 (директор);

Від відповідача - ОСОБА_2 (керівник).

Позивач 10.07.2019 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь 1 478 674 грн. 24 коп., з яких: 1 321 035 грн. 45 коп. основного боргу відповідно до укладеного між сторонами договору про постачання теплової енергії № 27/03/2019 від 28.03.2019, 157 638 грн. 79 коп. пені, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 19.07.2019 відкрито провадження у справі № 920/728/19; призначене підготовче засідання на 21.08.2019, 10:45; надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву (з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України); надано позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив.

06.08.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 6402 від 06.08.2019), в якому просить суд частково задовольнити вимогу позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 128358 грн. 78 коп. та відмовити в стягненні з Відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області на користь ТОВ "Укртепло Суми" заборгованості в розмірі 1 321 035 грн. 45 коп. Відповідач зазначає, що ціна договору №27/03/2019 від 28.03.2019 становить 598928 грн. 50 коп. Позивачем не надано письмового підтвердження щодо досягнення істотних умов договору при збільшенні предмету закупівлі та ціни договору.

14.08.2019 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 6624 від 14.08.2019), в якій зазначає, що факт отримання відповідачем теплової енергії від позивача підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі теплової енергії за січень-квітень 2019 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача 1 030 364 грн. 88 коп. основного боргу відповідно до укладеного між сторонами договору про постачання теплової енергії № 27/03/2019 від 28.03.2019, 203 357 грн. 48 коп. пені.

Розрахунку пені, заявленої до стягнення позивач не подав. Сума боргу визначена з урахуванням часткової оплати в сумі 290570 грн 57 коп. згідно з платіжним дорученням № 99 від 02.08.2019.

Разом з відповіддю на відзив позивач подав розрахунок судових витрат позивача, зокрема витрат на правничу допомогу.

21.08.2019 відповідач подав клопотання (вх. № 6780 від 21.08.2019) про долучення до матеріалів справи доказів, а саме платіжного доручення № 3 від 13.08.2019 про часткову оплату теплової енергії в сумі 128 358 грн. 78 коп.

У судовому засіданні 21.08.2019 судом оголошено перерву до 11.09.2019, 12:30.

Позивач подав додаткові письмові пояснення (вх. № 7282 від 10.09.2019), де зазначає, що станом на 10.09.2019 заборгованість відповідача, з урахуванням часткових оплат, становить 954 972 грн. 62 коп.; відповідачу нарахована пеня в сумі 256 570 грн. 49 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача 954 972 грн. 45 коп. основного боргу відповідно до укладеного між сторонами договору про постачання теплової енергії № 27/03/2019 від 28.03.2019, 256 570 грн. 49 коп. пені, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 11.09.2019 прийнято до розгляду додаткові пояснення (вх. № 7282 від 10.09.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртепло Суми" як заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині основного боргу та збільшення позовних вимог в частині заявленої до стягнення пені частково, щодо стягнення основного боргу в сумі 954 972 грн. 62 коп. та пені в сумі 240 285 грн. 98 коп. та відмовлено у прийнятті до розгляду додаткових пояснень (вх. № 7282 від 10.09.2019) в частині заявлення додаткової вимоги про стягнення пені, нарахованої за несвоєчасну оплату теплової енергії, поставленої у грудні 2018 року в сумі 16 284 грн 51 коп.; продовжений строк підготовчого провадження на тридцять днів до 18.10.2019; відкладене підготовче засідання на 09.10.2019, 12:00; позивачу запропоновано подати обґрунтований розрахунок суми основного боргу за поставлену теплову енергію за період січень-квітень 2019 року з урахуванням часткових оплат з посиланням на докази, що його підтверджують.

Таким чином, предметом спору у справі № 920/728/19 є стягнення з відповідача 954 972 грн. 62 коп. заборгованості відповідно до укладеного між сторонами договору про постачання теплової енергії № 27/03/2019 від 28.03.2019 та пені в сумі 240285 грн. 98 коп.

Позивач подав клопотання (вх. № 8182 від 08.10.2019) про долучення до матеріалів справи копії акту приймання-передачі теплової енергії за січень 2019 року на суму 558 283 грн. 41 коп.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 09.10.2019 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті після закінчення підготовчого судового засідання у той самий день.

Позивач підтримує позовні вимоги.

Відповідач підтверджує факт отримання теплової енергії та не спростовує доводів позивача.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

28.03.2019 між сторонами укладено договір № 27/03/2019 відповідно до умов якого позивач зобов`язався у 2019 році надати відповідачу теплову енергію, а відповідач зобов`язався приймати та своєчасно оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами протягом терміну дії договору.

Договір набирає чинності з 1 січня 2019 року та діє до 31 грудня 2019 року.

Кількість планової необхідної теплової енергії: 365 Гкал (п. 1.2. договору).

Ціна договору становить 598928,50 грн. (п. 3.1. договору).

Відповідно до п.п. 4.1.-4.3., п. 4.5., п. 4.10 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за надану теплову енергію проводиться щомісячно згідно Акту приймання-передачі теплової енергії який формується на підставі акту зняття показників лічильника обліку теплової енергії.

Акт приймання-передачі теплової енергії є підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією, які здійснюються протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання акту приймання-передачі теплової енергії сторонами. У разі затримки бюджетного фінансування споживач здійснює розрахунки протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня надходження коштів на його рахунок.

Споживач зобов`язується протягом п`яти календарних днів, від дати надання теплопостачальною організацією акту приймання-передачі теплової енергії, підписати акт приймання-передачі теплової енергії та повернути один примірник. У разі не підписання споживачем та не надання мотивованої відмови від підписання акту приймання-передачі теплової енергії протягом п`яти календарних днів, акт приймання-передачі теплової енергії вважається погодженим і підписаним сторонами.

В разі несвоєчасної оплати за використану теплову енергію, споживач сплачує пеню в розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, на момент оформлення платіжного доручення, за кожний день прострочки в оплаті від нарахованої суми.

За умовами п. 4.13 договору, при наявності боргу за спожиту теплову енергію та відсутності графіка погашення заборгованості кошти, що надходять, зараховуються в порядку погашення боргу за теплову енергію, спожиту в минулі періоди (з найдавнішим терміном її виникнення), незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначення платежу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актами прийому - передачі теплової за січень-квітень 2019 року, що підписані сторонами, позивачем відповідачу поставлено теплову енергію вартістю 1 406 768 грн. 18 коп.

Відповідно до акту звірки за період січень-серпень 2019 року, що підписаний сторонами, заборгованість за теплову енергії, поставлену у січні-квітні 2019 року становить 954 972 грн. 62 коп., з урахуванням часткових оплат (69999 грн. 15 коп. сплачено відповідачем згідно з платіжним дорученням № 5 від 05.04.2019, 110000 грн. 00 коп. - згідно з платіжним дорученням № 38 від 03.05.2019, 290570 грн 57 коп. - згідно з платіжним дорученням № 99 від 01.08.2019, 128358 грн. 78 коп. - згідно з платіжним дорученням № 3 від 13.08.2019; частина сплачених коштів враховано в рахунок погашення заборгованості за грудень 2018 року в сумі 147 132 грн. 94 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати теплової енергії, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 954 972 грн 62 коп.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За приписами ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що факт поставки позивачем та отримання відповідачем теплової енергії у січні-квітні 2019 року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема актами приймання-передачі теплової енергії, що підписані сторонами, підписи скріплені печатками. Відповідачем не подано ні доказів сплати боргу у повному обсязі, ні аргументованих заперечень проти позовних вимог.

Факт наявності боргу відповідач підтвердив у акті звірки за період січень-серпень 2019 року, що підписаний сторонами.

Посилання відповідача на відсутність між сторонами домовленостей щодо збільшення предмету закупівлі та ціни договору як на підставу для відмови у задоволенні позову, суд вважає необґрунтованими, оскільки теплова енергія поставлена позивачем, а відповідач її прийняв та підписав акти приймання-передачі теплової енергії.

Укладений між сторонами договір є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами, а отже в силу приписів статей 204, 629 ЦК породжує для його сторін відповідні права та обов`язки, зокрема, право позивача отримати грошові кошти за поставлену у січні-квітні 2019 року теплову енергію та обов`язок відповідача її оплатити.

Відносини, які виникли між сторонами, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників і регулюються актами цивільного законодавства України. Відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань, не звільняє його від обов`язку виконати свідомо взяте ним зобов`язання за договором (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018р. у справі №915/13/17).

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань стосовно повної оплати отриманої теплової енергії у січні-квітні 2019 року, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 954 972 грн. 62 коп. заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

На підставі п. 4.10. договору, позивачем, за несвоєчасну оплату теплової енергії, нарахована відповідачу пеня в загальній сумі 240 285 грн. 98 коп., в тому числі: в сумі 50 803 грн. 79 коп. за період з 04.02.2019 по 05.05.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 558 283 грн. 41 коп.; в сумі 45711 грн. 30 коп. за період з 06.05.2019 по 01.08.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 525417 грн. 20 коп.; в сумі 2818 грн. 16 коп. за період з 02.08.2019 по 13.08.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 234846 грн. 63 коп.; в сумі 2981 грн. 66 коп. за період з 14.08.2019 по 10.09.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 106487 грн. 85 коп.; в сумі 65004 грн. 25 коп. за період з 05.03.2019 по 10.09.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 342127 грн. 65 коп.; в сумі 47072 грн. 43 коп. за період з 02.04.2019 по 10.09.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 290570 грн. 57 коп.; в сумі 25894 грн. 39 коп. за період з 03.05.2019 по 10.09.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 215 786 грн. 55 коп.

Перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку, судом встановлено, що позивачем не враховано обмеження сторонами розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ, а також положень ч. 6 ст. 232 ГК України щодо строку нарахування пені.

Зокрема, згідно з п. 4.10. договору, у разі несвоєчасної оплати за використану теплову енергію, споживач сплачує пеню в розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, на момент оформлення платіжного доручення, за кожний день прострочки в оплаті від нарахованої суми.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 ГК України.

Наведеною нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Судом встановлено, що умови укладеного між сторонами договору не містять інших положень щодо строку нарахування штрафних санкцій.

Умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення договором іншого, ніж передбачений частиною 6 статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 910/4164/17 і від 22.11.2018 у справі № 903/962/17.

Враховуючи викладені обставини, встановлений судом факт несвоєчасної оплати відповідачем теплової енергії, поставленої у січні-квітні 2019 року, суд вважає правомірними та обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в загальній сумі 225 683 грн. 09 коп. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ з урахуванням строку нарахування пені, визначеного частиною 6 статті 232 ГК України, в тому числі: в сумі 49954 грн. 89 коп. за період з 04.02.2019 по 05.05.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 558 283 грн. 41 коп.; в сумі 44135 грн. 04 коп. за період з 06.05.2019 по 01.08.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 525417 грн. 20 коп.; в сумі 437 грн. 52 коп. за період з 02.08.2019 по 03.08.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 234846 грн. 63 коп.; в сумі 60401 грн. 93 коп. за період з 05.03.2019 по 04.09.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 342127 грн. 65 коп.; в сумі 44859 грн. 32 коп. за період з 02.04.2019 по 10.09.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 290570 грн. 57 коп.; в сумі 26757 грн. 53 коп. за період з 03.05.2019 по 10.09.2019, виходячи з суми боргу в розмірі 215 786 грн. 55 коп. (в межах нарахованої за вказаний період відповідачем суми в розмірі 25 894 грн 39 коп.).

Розрахунки перевірені судом в межах суми та періоду заявлених позивачем, за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.5.3 Інформаційно-аналітичний центр "ЛІГА", ТОВ "ЛІГА: ЗАКОН", 2019.

Таким чином, як правомірні та обґрунтовані, підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 225 683 грн. 09 коп.

В іншій частині щодо стягнення з відповідача пені в сумі 14602 грн 89 коп. вимоги позивача є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 5 статті 129 ГПК України).

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 920/728/19 в сумі 30 000 грн. 00 коп. позивач подав договір з адвокатом № 1-07/19 від 08.07.2019, квитанцію до прибуткового касового ордеру про оплату витрат в сумі 30 000 грн. 00 коп., ордер серії ХВ № 582 від 21.08.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4363 від 13.09.2012, розрахунок судових витрат (а.с. 75-79).

Згідно з п. 1.1., п. 1.2. договору, адвокат зобов`язується надавати позивачу консультаційні та юридичні послуги з питань захисту законних прав та інтересів у відношенні ТОВ «Укртепло Суми». Адвокат бере на себе зобов`язання здійснювати захист і представляти інтереси замовника в державних органах, податкових і правоохоронних структурах, судах будь-якої юрисдикції, проводити консультації з яких-небудь цивільних, кримінальних, адміністративних і господарських справах.

Послуги надаються ТОВ «Укртепло Суми» шляхом: усного та письмового консультування з юридичних питань; складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій та позовних заяв; надання консультаційних послуг щодо захисту інтересів замовника в державних органах та суді; представництво та захист законних прав та інтересів замовника в державних органах та суді; здійснення захисту, а також особистої участі та/або представництва замовника в органах внутрішніх справ, СНУ, Держнаркоконтролю, податкової інспекції та її підрозділах (утому числі податкової міліції), прокуратурі, судових органах.

Сума гонорару у розмірі 30 000 грн. 00 коп. визначена сторонами у п. 4.2. договору і, виходячи зі змісту умов договору, - у сукупності за послуги, що є предметом договору.

Разом з цим, у договорі № 1-07/19 від 08.07.2019 сторонами не визначено, що він укладений з метою надання професійної правничої допомоги саме у зв`язку з виникненням господарського спору зі стягнення заборгованості з Відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області у цій справі.

З поданого позивачем розрахунку судових витрат також не вбачається, що послуги адвоката були надані саме у зв`язку зі спором, що розглядається в межах справи № 920/728/19.

Позивач вказує, що обсяг витрат на правничу допомогу складає 30 000 грн. відповідно до яких входить: зустрічі, консультації, аналіз фактичних обставин справи - 4000 грн. (затрата часу 6 годин 40 хвилин); аналіз законодавства та судової практики. Вивчення наданих клієнтом документів - 5000 грн. (затрата часу 12 годин); узгодження правової позиції, розробка стратегії ведення справи - 3000 грн. (затрата часу 3 години); збір та аналіз документів - 2000 грн. (затрата часу 4 години); підготовка та подання позовної заяви - 3000 грн. (затрата часу 10 годин); підготовка та подання відповіді на відзив - 3000 грн. (затрата часу 10 годин); представництво інтересів відповідача при розгляді справи в Господарському суді Сумської області -10000 грн.

Акту приймання виконаних робіт, як це передбачено п. 2.3. договору, позивач не подав.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами пов`язаності понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000 грн. 00 коп. зі справою, тому такі витрати не підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області (бульв. Свободи, 2, смт. Миколаївка, Білопільський район, Сумська область, 41854, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртепло Суми" (вул. Г. Кондратьєва, буд. 127/1, приміщення 3, м. Суми, 40021, ) 954 972 грн. 62 коп. основного боргу, 225 683 грн. 09 коп. пені, 17 709 грн. 83 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Відповідно до пп. 17.5. п. 17 Розділу XI Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складене 11.10.2019.

Суддя Є.А. Жерьобкіна